TIDLIGERE
Damian Powers, vil du gifte dig med mig?
Ja, jeg vil.
Vil du ægte mig?
Ja, jeg vil være din hustru.
Jeg er forlovet med en, jeg aldrig har set.
Du er et smukt menneske.
Det ved jeg uden at se dig.
Åh!
Du godeste!
Hej, skat.
CANCUN, MEXICO
Jeg har aldrig kendt en mand,
der er så villig til at vise mig sin kærlighed.
Folk opkalder stjerner efter...
Det elsker jeg.
Vi finder en stjerne...
og vi giver den dit navn.
De herrer, mød de damer,
som I ikke friede til.
Når du ser Barnett og Mark,
hvem er så mest tiltrækkende af de to?
Jeg ville vælge Barnett.
Jeg ved, at jeg ikke kan møde din familie med ring på.
Jeg kan lide alt ved dig. Alt.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
21 DAGE TIL BRYLLUPPERNE
AFSKEDSBRUNCH
-Ja. -Skønt.
-En katamaran. -Skønt.
Vi går bagom.
Okay.
Hvordan har I det så med...
at afslutte ferien og tage tilbage til
-flytte-sammen-dag? -Helt klar.
Klar til at tage hjem, det har været skønt, bare...
det at se, hvordan... virkeligheden...
hvordan alt falder på plads...
Jeg føler mig splittet, for jeg vil gerne blive her,
men jeg glæder mig også til at præsentere ham...
-for alle dem derhjemme. -Ja.
Jeg tror, at nogle af parrene
er mere i hovedet end i hjertet.
De går ikke rigtigt ind i deres følelser, fordi de er bange.
Så jeg ved reelt ikke, om alle vil...
klare den hele vejen...
til alteret, men Barnett og jeg klarer den.
Jeg havde lige et vildt deja-vu.
-Dybsindigt. -Okay.
Det er meningen, vi skal være her, gutter. Jeg har drømt om jer.
Det er skørt, så bekendt alle føles.
-Ikke? -Det er vildt.
Tænk, at Cameron har bevaret roen hele vejen igennem.
Cameron siger helt roligt, det er fantastisk.
Sådan er jeg bare.
-Dejligt med den brise. -Ja.
-Camerons ro hjalp mig. -Vi har ventet på det her.
Stilheden før stormen.
Ved du hvad? Det trækker op til uvejr. Det trækker op.
Velkommen, alle sammen.
Vi håber, I har nydt jeres romantiske ferie.
Lauren og Cameron,
Gigi og Damian,
Kenny og Kelly,
Amber, Barnett
Mark, Jessica,
i dette blinde kærlighedseksperiment har I valgt hinanden.
I forelskede jer,
og så blev I forlovet med den, som nu er jeres forlovede,
før I havde mødt hinanden.
I har haft mulighed for at udvikle jeres følelsesmæssige kontakt
til en fysisk.
Yo.
Jeg antager, at nogle har haft mere sjov end andre.
Vi nævner ingen navne.
Hvad taler du om?
Nu må I forlade dette paradis...
og skabe jeres liv sammen.
I flytter alle ind i et nyt hjem.
Et neutralt rum, hvor I kan udvikle jeres forhold.
Det er vigtigt, at I fortsat støtter hinanden, når I kommer hjem.
Der er ingen i verden, der forstår, hvad I ti går igennem.
Nu får I et meget, meget nært støttesystem.
Helt tæt på.
-Hvor tæt på? -Hvor tæt taler vi?
Vi har alle datet, folkens.
Lad os tale om noget andet.
Alle parrene flytter ind i det samme byggeri.
Må jeg præsentere jeres nye naboer.
Hvor tykke er væggene?
Du godeste.
-Er det er godt, "du godeste"? -Det ved jeg ikke.
-En samling skøre kuler. -Ja.
I disse fysiske omgivelser, bliver jeres kærlighed sat på prøve.
I vil møde mange udfordringer.
Hvordan vil I forene jeres liv?
Jeres venner, familier, karrierer, jeres hjem.
I får jeres mobiler og enheder tilbage.
Jeres bryllupper skal stå om kun tre uger.
-Okay. -Ja.
I kapslerne opbyggede I alle et fantastisk grundlag.
Hvis I klarer jer gennem disse prøvelser,
vil jeres ægteskaber fortsætte på et ekstremt solidt grundlag,
som I selv har bygget.
Det er så stærkt, eller stærkere, end noget ægteskab.
Vi giver jer den absolut bedste chance for sammenhold resten af livet.
Vil I lade familie og venners synspunkter,
tiltrækning til andre og
forstyrrelser fra sociale medier sabotere jeres bryllup?
Sabotere jeres lykke?
Det er en del af eksperimentet.
Vil I dømme hinanden ud fra udseende, race,
alder, familie eller omstændigheder?
Betyder noget af det reelt noget?
Eller er kærlighed nok?
Er den, I er inderst inde, nok?
Er I nok?
Til sidst, i overværelse af jeres familie og venner, skal I beslutte jer.
Vil I sige "ja" til den person, I valgte i blinde?
Eller forlader I dem for evigt?
Er kærligheden blind?
Vi håber, at I beviser, at den er.
Kom godt hjem, alle sammen,
god vind med bryllupsplanerne.
Vi ses. Pas på jer selv. Spis jeres morgenmad.
Held og lykke med planlægningen. Vi ses. God rejse.
-Ja! -Skål!
Det har jo været sjovt...
at lære dig at kende, se dig hver dag og kramme dig...
Ikke, at det stopper nu, men du ved, det er...
anderledes uden distraktioner.
Sociale medier, mobiler og alt det, det er anderledes, så...
Tilbage i virkeligheden bliver vi forstyrret.
Jeg tror, at en af de største udfordringer er de sociale medier.
Der er billeder af piger, og af fyre.
Vi har allerede talt om det, man har fri adgang til...
at se, hvem der sms'er eller sender personlige beskeder. Ikke at...
-Jeg har intet at skjule. -Nej.
-Jeg glemte vist noget dernede.
Garanteret.
Om jeg er nervøs for verden udenfor?
Jeg er ikke nervøs men nysgerrig. Alt bliver anderledes.
Men hvordan? Vi får se.
Bliver de mon sure, hvis vi lader det hele stå her?
Det er ikke et skib. Det fungerer nok ikke sådan.
Det er trist at tage hjem,
men vi glæder os til at begynde vores liv sammen.
Lad os komme af sted.
-Et skridt ad gangen. -Ja. En dag ad gangen.
Så gør vi det.
ATLANTA, GEORGIA
-Vi er hjemme nu. -Mm-mm.
Og gæt, hvem der skal ud at rejse. Hende her.
Ja, jeg er nødt til at tage til San Diego i et par dage.
Hvilket betyder, at jeg ikke vil se ham efter det her.
God tur, elsker dig.
Jeg ringer senere.
-Har du mødt dine drømmes mand? -Ja.
Du godeste.
-Sig hej! -Hallo. Hej, det er Mark.
Hej, Mark.
Der er noget ved at lande herhjemme og komme tilbage til det normale liv.
Jeg har fået min mobil igen, og den første, jeg ringer til, er min mor.
Jeg har aldrig været væk så længe uden at tale med min mor.
Det var med et lettelsens suk, at jeg fortalte hende, hvad der sker,
at jeg kommer hjem med min forlovede.
Hun siger, hun laver italienske panini,
jeg tænkte, den er hjemme.
Fantastisk.
Skønt.
Velkommen hjem, venner.
Tak, venner.
Klar til at se vores nye hjem? Så er det nu.
Det er vores første nat sammen i vores nye fælles hjem.
-Det er fint. Jeg elsker det. -Ja.
Åh, mand. Soveværelset.
Sejt. Kært. Kært.
Brylluppet er om tre uger,
og jeg er sgu ved at flippe helt ud indeni.
A) fordi det bliver stressende at planlægge vores bryllup.
B) det er generelt svært for mig at dele plads med andre,
fordi jeg har været alene så længe.
Det lyder grimt, men det er sandheden.
-Jeg er klar til mad. -Også mig.
Jeg må bare minde mig selv om:
"Du elsker Cameron, det bliver skønt, det bliver smukt".
Så jeg tror,
at de kommende uger bliver pisseanstrengende.
Hvad så?
Jeg føler, at jeg knaser så højt...
og hvis der er noget, der irriterer mig, er det at høre folk tygge.
Okay?
Hvad irriterer dig ellers?
Jeg er meget renlig, jeg kan ikke lide rod.
Har man brugt en tallerken, vasker man den af.
Mm, hvad ellers?
Vær sød at sænke toiletsædet. For hvis jeg falder i toilettet,
taler jeg aldrig til dig igen.
Jeg elsker dig,
men brug ikke min tandbørste. Det er der nogen, der gør.
Gør du?
Nej, det ville ikke være et problem.
Skat, altså. Hvad?
Generer det dig?
-At du bruger min tandbørste? -Ja.
-Seriøst? -Jeg mener, bare...
Har du nogensinde delt tandbørste?
Om jeg har? Ja, det har jeg.
Hold da kæft.
Som gift kvinde vil jeg dele meget med min mand.
Vi kan dele mad, vi kan dele seng,
vi kan dele pude. Men pokker tage mig,
om vi skal dele tandbørste, Cameron. Det er ulækkert.
Det er ulækkert. Ulækkert!
Nej!
Det kan jeg simpelthen ikke.
Jeg tror ikke mine egne ører.
Utroligt. Aldrig i livet.
Jeg elsker dig.
Bare ikke så meget.
Nej, jeg laver sjov.
Hvad irriterer dig?
Tandbørsteforbud.
Du godeste.
-Det er svinekød. -Bare vent til min mor hører,
vi er forlovede. Hun flipper ud.
Gør hun?
Ja. Og så kommer der ellers fart på,
for brylluppet er om tre uger.
-Tak skæbne. -Tre uger.
-Er du bange?
-Det vil komme bag på mig. -Så...
Hvis du stikker af, så vid, jeg satte en GPS i din ring.
-Jeg lover næsten at lade være. -Jeg er nervøs.
Mand, jeg er skrupsulten.
-Spændt på at se din mor? -Mm.
Jeg er nervøs for min familie.
Hvorfor?
De vil tro, jeg er gal.
Min mor bliver nok glad. Hun tror, jeg slår mig til ro.
-Du er lige så skør som mig. -Mm-mm.
Det ville være svært for nogen, der ikke har prøvet det her,
at forstå, hvor seriøst det er, og hvor ægte, vores følelser er.
Har man ikke prøvet det,
forstår man det aldrig.
Du kompletterer mig.
Jeg pakker aldrig ud samme dag.
I dag gør du.
Da du er organiseret rod, gør jeg dig organiseret.
Uden rod.
Der er meget i dem.
Jeg har på fornemmelsen, at der kommer mere.
At flytte sammen med Damian bliver endnu et eventyr.
Vi skal være her længe. Jeg har nok taget for meget med.
Men man må være forberedt. Jeg klæder mig efter mit humør.
-Så ved du det. -Derfor har du så meget tøj.
-Ja. -Nå.
Altså, Giannina.
Se bare. Det tog ikke så lang tid.
Tre kufferter tilbage.
KELLY & KENNY
Hvad sker der?
-Hej, skat! -Hej!
Det føles lidt underligt at være her uden Kelly.
Nåede du det?
Ja, konferencen starter om lidt.
Jeg er glad for, at vi lige får hilst,
og for at se dig.
Ja, for pokker. Ja.
At være alene i aften for første gang i fem dage,
det bliver mærkeligt. Jeg savner Kelly.
At vide hende ved min side,
gjorde mig tryg.
Det blive nok hårdt for hende at falde i søvn
i San Diego på forretningsrejsen.
Okay, skat. Jeg lader dig løbe
og fortsætter med aftensmaden.
-Okay. -Lyder godt.
-Okay, skat. Jeg elsker dig. -Også mig.
-Skål for vores nye hjem. -Skål.
For det nye hjem.
Herhjemme i Atlanta
bliver det rart at have nogen at komme hjem til.
Det bliver skønt at komme hjem til ham og le sammen.
Som I kan se, har vi det sjovt.
Det er noget, jeg længe har savnet.
Jeg håber, at det kan tænde min passion
og tilføje den fysiske brik i vores forhold,
som jeg har prøvet at få
lagt på plads. Her har vi en meget lille seng.
Meget mindre end jeg er vant til,
og jeg har det ikke dårligt med at kravle ned i den med ham,
så det går i den rigtige retning.
-Jeg ser, du har fået ringen på igen. -Ja.
Jeg meldte mig til eksperimentet, jeg vil være med.
Så jeg tog ringen på igen, og jeg ønsker at være med her.
Jeg åbner mit hjerte for hele oplevelsen, så...
Det er vildt at se en slags kontakt blive tændt,
Jeg glæder mig til at se, hvordan det går fremover.
Det er vigtigt at komme tilbage til udgangspunktet,
nemlig det at kommunikere.
Og det er en af de vigtige ting, som...
Som hvis jeg går på toilettet i et større ærinde...
-Det sagde hun bare ikke. -Hvad?
Seriøst. Det varer længe.
Ved du hvad? Da jeg friede til dig i blinde,
var niveauet anderledes.
-Vi har aldrig talt om bæ. -Aldrig.
-Det havde forseglet pagten. -Virkelig?
Hvis du sagde det dag et.
Forstoppelse er ikke godt.
Havde du sagt... altså, hvis du sagde...
-De bliver sure. -"Jeg er en, der skyller dobbelt."
Så ville jeg sige, "Jeg støtter dig".
Mark, alle skider.
Jeg har altså et seriøst spørgsmål.
-Hvis du vil virkelig tæt på... -Okay?
Er du okay med at være derinde, mens Vesuv bryder ud?
Jeg holder vejret. Bare jeg kan børste tænder...
Det er kærlighed.
Bare jeg kan gøre sådan og børste tænder...
Så er vi vist flyttet officielt ind, skat.
-Ja. -Bryllupsrejsen er overstået.
Men hvedebrødsdagene fortsætter.
-Det føles stadig ret godt. -Jeg svæver stadig.
Vi er tilbage i det virkelige liv,
der er helt sikkert mange forhindringer at overkomme.
Forældre og venner og deres meninger.
Alene det, at vi er et blandet par.
Men jeg elsker Cameron, som han er inderst inde.
Det er det, jeg forelskede mig i. Og hvis vi bliver gift, tror jeg,
at vi får et vidunderligt liv.
Du er så romantisk, jeg elsker det.
20 DAGE TIL BRYLLUPPERNE
Hvorfor er jeg nervøs ved, at du skal se mit hjem?
Du er...
Jeg er den, jeg er.
I dag besøger vi hinandens hjem.
-Det er min blok. -Okay.
Sådan. Mit hjem.
For at pakke det, vi har brug for indtil brylluppet.
Sådan.
Her er så dukkehuset.
-Smukt. Det er okay. -Det er lille, men du ved. Ja.
Lidt men godt, som man siger.
Okay? Så det er mi casa.
-Lad mig vise dig rundt. -Ja, tak.
Det her er mit atelier.
Mit hjem er afgjort mit helle.
Selvom det er lille, har jeg gjort det til mit. Jeg er lidt en enspænder,
så jeg hæger nok om det på mange måder.
Jeg håber, at der ikke er noget, jeg har glemt at hænge op.
Jeg laver motiverende collager.
-Det ligner jo Mexico. -Ja.
-Det ser jeg nu. -Det ligner helt vildt.
-Fantastisk. -Der var rosenblade i vores pool.
Wow, ja.
-Også det her. Mexico. -Se stranden. En kajak!
Hvor? Åh, ja.
Jeg var lidt nervøs for at lade Cameron se
mit rodede klædeskab.
Mm... tag de her.
Ingen kritik, så okay.
Jeg finder lige mine kamerating.
Skal det her med?
-Nej, ellers tak. -Okay.
JESSICA & MARK
Mark elsker mig betingelsesløst,
men jeg er ikke blind overfor,
at nogle ikke bliver glade, hvis vi gifter os.
Jeg vil helst undgå, vi bliver skuffede,
når den virkelige verden slår os
i ansigtet og ikke accepterer os.
Du godeste, brun på brun på brun.
Jeg sværger, jeg har aldrig set så mange brune nuancer.
Jeg går aldrig i disse farver.
Min ko er brun og go' og lun.
Er det en sækkestol? Det er længe siden, jeg har haft en.
Gør det ikke.
Hvorfor?
Den er hyggelig.
Se engang alt dit gaming-udstyr. Min lillebror ville elske det.
Bruger du din gamle historiebog?
Nej, det er min træningsbog.
Okay.
Undskyld.
Lad os sætte os, så I kan fortælle, hvad der sker.
Han bor hos sin bedste ven og hans kæreste.
Gud velsigne ham, jeg vil aldrig mere have samboer.
Jeg har spekuleret på, hvad vores venner og familier
vil sige til aldersforskellen,
og jeg minder ham konstant om, at det vil påvirke vores forhold.
Han holder stædigt fast ved,
at sammen klarer vi alt, og jeg vil gerne...
tro på det men jeg er samtidig realistisk.
Har I klaret jer uden mig?
Tja, der er mad i spisekammeret. Og i køleskabet.
-Det er positivt. -Vi køber ind hver uge.
Ja.
Jeg har fortalt hende, at vores hjem er baseret på ironi.
I samme øjeblik, man kommer ind,
og kvajer sig bare en smule,
-er vi over dig. -Omgående.
Man skal være på dupperne hele tiden, når man er her.
Man skal være forberedt.
Okay. Det er skønt.
Det seje ved Mark, noget, jeg altid har beundret,
er, at han giver sig 110 %...
til det, han beslutter sig for.
Alt, hvad han gør, gør han godt.
Men det, han ikke har lyst til,
får end ikke Gud ham til at gøre. Han gør det bare ikke.
-Som hvad? -Som at vaske op.
-Han kan ikke lide at vaske op. -Hvad?
-Det passer ikke. -Nå, ikke?
Jeg tog din opvask i morges.
-Første aften i lejligheden. -Hvad?
De ting, der kan sættes i opvaskemaskinen,
sætter han derind.
Men hvis det er for stort, så glem det.
-Okay, jeg tager noter herovre. -Ja.
Og jeg drikker.
Mor ordnede dit vasketøj. Det ligger på dit værelse.
Hun har taget dit vasketøj.
-Fantastisk. -Jeg er rørt.
Jeg håber, du også noterer det her. Vasketøj.
Jeg arbejder 70 timer om ugen, vi har talt om det.
-Jeg vasker ikke. -Det er du nødt til.
Jeg tager ikke hans vasketøj.
Aldrig. Jeg vasker ikke engang mit eget.
Jeg skal nok tage hans med til rens.
Nu har vi klaret hans vasketøj, fortæl om dig selv.
Jeg arbejder for et teknologifirma, jeg rejser meget,
så det taler vi om.
Vores job er meget forskellige, ligesom vores liv.
Jeg har en golden retriever og et hus i Peachtree Hills.
Så, ja.
Det er sejt.
Jeg er nysgerrig. Hvad sagde Mark? Hvad fik dig til at vælge ham?
Jeg har altid været bange for at binde mig,
for jeg mødte aldrig den rette.
Men med ham klikkede det,
fordi vi skabte et følelsesmæssigt forhold.
Om tre uger skal vi giftes.
-Det er hurtigt. -Ja...
-Ja. -Ja.
Det er vist bedst...
Marks venner dømte os slet ikke.
De spurgte ikke til alderen. Det var positivt.
Mark har hele tiden sagt, at jeg skal stole på ham,
og nu har jeg det godt med situationen.
Men du...
-bringer mig i klemme. -Mark skaber konkurrence, se her.
Det er godt gået.
-Jeg valgte en god en, så... -Sejt.
Det udtryk, "valgte en god en".
Ja, det... Jeg ved ikke. Det gør mig glad.
Mand, det er fedt.
Jeg har taget min ring på igen, for jeg vil være 100 % med.
Det var rart at møde dig, Jessica.
Held og lykke med det.
Lige nu føles det godt,
og vi prøver at få det at fungere.
Det var en vigtig dag for os.
-Okay. Vi ses senere. -Elsker jer.
-Hej. -Okay.
Det er ret stort, den herre.
Det er flot. Meget sydstats-agtigt.
Da jeg købte dette fireværelsers hus,
havde jeg i tankerne, at...
jeg ville få en hustru, og at vi kunne stifte familie.
Så...
Nu, hvor Lauren er her,
forsøger jeg måske at plante nogle ideer i hende.
-Åh, wow. Det er virkelig flot. -Ja.
Jeg elsker trægulvene. Og kaminen.
Okay.
-Wow. Det hele er som nyt. -Ja.
Du må vise vej... jeg vil ikke bare gå rundt.
-Vis mig det. -Jamen, gå du bare...
Det er dit hjem.
Det kunne jo snart være vores.
-Måske. -Ja.
-Skønt, jeg går på opdagelse. -Okay.
-Forældresoveværelset. -Værsgo.
Det er pokkers stort til dig, Cameron.
-Forhåbentlig ikke meget længere. -Du må have forudset...
at du ville finde en meget snart.
-Det tog lidt tid. -Smukt.
Wow.
Det minder mig om kollegiet.
Gør det?
Mange af bygningerne havde balkoner som denne.
Okay.
Det er et smukt hus. Der er masser af plads til mig.
Det er så vildt...
at se det her og tænke på fremtiden,
og tænke, "dette kunne være børneværelset".
Jeg er så glad for at høre
Lauren sige, at hun tænkte på...
det tomme rum som et børneværelse.
Jeg tænkte oprindeligt,
at det kunne være hendes kontor, og det kunne det, men...
selvom det lyder skørt, er jeg...
Jeg er klar til at få børn med hende om ikke så længe.
Vi vil nyde at være mand og kone...
men jeg vil gerne have børn med hende. Vores børn.
Ja.
Det skal også være dit hjem.
Skal jeg bo her sammen med dig?
Ja. Du ved jo...
Jeg har fundet den rette.
Jeg har været forelsket før.
Og jeg elskede hende højt, men...
Jeg vidste, at vi altid ville have problemer.
Ting, som jeg ikke kunne komme mig over. Men med Lauren...
har jeg ikke de bekymringer.
Det vil jeg gerne. Jeg elsker mit eget hjem.
Jeg synes, at det er perfekt beliggende.
Hvis nu jeg beholder det?
Hm, tja...
Jeg ved det ikke.
-Nej. -Tja.
Generer det dig? At...
Hvorfor ler du?
-Ikke noget, du virker forlegen. -Gør jeg?
Det haster ikke.
-Nej. -Men, du ved...
Okay.
Jeg har mange modstridende følelser.
Jeg tænker på...
at jeg jo ville opgive mit eget sted for evigt.
Og jeg nyder virkelig mit eget sted. Men at være gift
ændrer ligesom alt.
Så jeg prøver at lytte til mig selv og mit hjerte,
og mit hoved, på samme tid.
Det hele føles så håndgribeligt.
-Det føles meget virkeligt nu. -Det er det også.
Vi er ikke længere i kapslerne.
Dette er dit rigtige liv.
Ja. Det er overvældende.
Her er... mit hus.
Skat, hvor er det lille.
-Nej. -Det var for sjov.
-Kunne tænke mig... -Det er kært.
Det er enormt.
Mit hus har kun...
et soveværelse. Hvis jeg får børn,
vil vi sidde oveni hovedet på hinanden.
-Jeg kan lide det. -Det er okay.
Hvad mener du, okay? Hvad er der galt?
Mit hjem roder.
Gulvtæpperne er snavsede, for jeg har hund,
og hun tisser på gulvet.
Hun må ikke tænke dårligt om mig på grund af huset,
hvordan det ser ud, hvor lille det er.
Hej. Hej, søde pige.
Hej, skat.
Åh, hun er stor. Hej, Coda.
-Kom her. Hej. -Har du savnet mig?
-Tænk, du har møbler. -Ja, jeg har.
Du...
Det er ikke så slemt, som jeg havde forestillet mig.
-Det er fint. -Det er ikke slemt.
Der er papirer alle vegne.
Her er min trappe. Hullet i væggen er Codas.
-Mand! -Ikke repareret.
Hvordan lavede hun hul i væggen?
Hun er meget klodset. Som alle mine piger.
-Er det fair? -Hun løber for hurtigt.
Her... er sengen. Soveværelset.
Seriøst? Du redte ikke sengen?
Kom nu. Det er min og Codas seng.
Min hjemkomst var uvis.
-Det passer. -Det er et stort kar.
Hvis det passer, tager jeg plads.
Jeg ville ikke sætte mig der.
Hvad har du lavet i badekarret? Du godeste.
Vent. Skab.
-Skabe? -Henter du lige... okay.
Med al den plads hænger du ikke tøjet op?
Coda, hvad laver du hos det fjols? Har du ikke trænet ham?
Undskyld, okay?
Jeg er ikke nær så ansvarlig som Barnett med hensyn til ejendom.
Jeg har aldrig tænkt på fremtiden eller på at investere i et hus.
Jeg har arbejdet mindst muligt, så jeg kunne nyde livet.
Du får hundehår i røven.
Siden det sted, hvor jeg bor, faktisk ikke er mit eget,
og jeg nok ikke bliver boende der særligt længe,
glæder jeg mig til at flytte ind sammen med B
og skabe vores hjem der.
Jeg ville elske at være hjemmegående mor, og lige her og nu
er det vores hus, tænker jeg.
og vi stifter muligvis familie der.
Vores forhold kommer til
at udvikle sig i det hus. Det er det, der tæller for mig.
Mit hus er meget lille.
Hvis vi flytter herfra,
kan vi låne til et nyt hus.
Jeg kan godt få kredit.
Ikke meget, men ikke dårligt. Også fordi, jeg kun har et kreditkort.
Mit makeup-kreditkort, men det har en grænse på $ 700.
Det lyder højt for makeup.
Synes du? Makeup er altså dyr.
-Mange tak. -Har du gæld på dit makeup-kort?
Ja.
Det er virkelig nemt at få det til at løbe op,
og jeg tror, at sidste gang jeg brugte det,
spenderede jeg over 200 dollars på én gang.
-På makeup? -Det er dyrt!
Hm, så, altså...
Nå ja, så er der min studiegæld fra dengang jeg ikke dimitterede.
Hvor meget taler vi om?
Omkring 20.000.
Det har jeg ikke betalt af på.
-Du har ikke afbetalt? -Helt ærligt, nej.
Jeg har hele tiden udsat det.
Så det bliver bare værre og værre.
-Betaler du i det mindste en minimumsrate? -Nej.
Jeg har været arbejdsløs,
jeg var hjemløs for en tid, og jeg...
sofasurfede rundt omkring hos vennerne.
Hvor mange dage arbejder du om ugen?
Så mange jeg vil.
Jeg arbejder for at leve, ikke omvendt.
Jeg tror, at hun ved, du er stresset. Vil du stadig giftes?
JESSICA & MARK
Okay.
-Jeg er vild med stilen. -Tak.
Hvem er det? Hej.
Hej, skattebasse!
-Og, wow. -Det er mit hjem.
Når jeg har tænkt på, hvordan du mon boede, var det sådan.
Her er mit soveværelse.
-Slap af. -Seriøst,
du har mere tjek på farverne end mig.
Jeg er kommet langt i min karriere, og...
jeg ligger lunt i svinget efterhånden.
Men det er ofte meget ensomt at rejse,
og at komme hjem er som regel det værste.
For der er ingen at komme hjem til.
Så det er skønt at have ham her og invitere ham ind i min virkelighed.
Jeg vil gerne have børn, og biologi er ikke fremmed for mig.
Jeg ved, at hvis jeg skal have børn, skal det være snart.
På et tidspunkt. Hvis jeg var 24,
ville jeg ikke have børn om et år.
Vel? Det er lidt for tidligt.
Mine forældre var omkring 20. Min far var på din alder.
Min mor var 19.
Hør engang.
Jeg gentager, jeg er ikke den gennemsnitlige 24-årige.
Jeg har festet og hængt ud, jeg har levet livet, fået erfaring. Cool.
Jeg er klar til den næste fase.
Tanken om at få børn stresser mig ikke.
Fyre på min alder er ikke klar til børn.
Det er noget, der får mænd på over 35 til at flygte.
Og det er nok mit største...
forbehold. Jeg hører Mark sige, "Åh ja...
jeg er klar til børn, naturligvis." Og jeg tænker, virkelig?
Han skal ikke slå sig ned med mig og så fortryde.
Okay, lad os se på det.
-Vi har et barn, og jeg er 36. -Du ser godt ud.
Du er 26.
Sejt.
Barnet bliver 14, og jeg 50.
Okay.
-Du er 40. -Okay.
Hvad siger du så?
-Det... generer mig ikke. -Nej.
-Slet ikke. Jeg ved, det lyder... -Vi fortsætter.
-Okay. -Barnet bliver 24. Jeg er 60.
-Han er 24 og jeg er 60. -Og jeg er 50.
På det tidspunkt er vi begge...
-Ja. -Vi er begge i 50'erne eller 60'erne.
Det skræmmer mig ikke.
Altså, se på mig. Jeg kan se dig i øjnene...
-Ja. -... og sige, det er fint.
Biologisk, ja, jeg forstår...
Som kvinde er du... Vi må gøre det snart.
Hun bliver ved med at præsentere scenarier,
hvor jeg er 50, hun er 60, og?
Alder er ligegyldigt. Det skal være os.
Okay, hvad så om ti år,
når barnet er otte,
og jeg vil flytte til Californien eller tilbage til Chicago,
der er dine forældre så 75.
Du siger, du vil tage dig af dem.
-Hvordan klarer vi den? -Det gode ved det er,
at jeg ikke er alene om det. Min søster og mig er sammen om det.
Mine forældre er ikke nogen, der vil ligge andre...
til byrde, men på grund af deres alder...
Du ved ikke, hvad der vil ske.
-Og jeg siger jo ikke noget. -Det er netop det... det er velovervejet.
Jeg gentager. Hvad jeg føler i dag, er, at hvis...
jeg skal træffe en beslutning,
hvis nu vi flytter til Californien med børnene,
så gør vi det sammen.
Uden hensyn til, hvad min mor tænker.
Min mor støtter altid mine valg.
Mark er meget beredvillig følelsesmæssigt. Det er lidt et advarselssignal,
for ingen fyre er så følelsesmæssigt beredvillige. Det har jeg aldrig set.
Aldrig oplevet det.
Vi kunne lige så godt sidde og se et eksperiment på Discovery Channel.
Lige meget hvad jeg siger, så er han med på den.
Lige nu er det sådan, at hvis vi gifter os om tre uger
og forestiller os det hele, så ville hovedårsagen...
til en skilsmisse være pengene.
Jeg har aldrig skullet tænke på andre end mig selv, fordi jeg ikke
har været gift eller har børn eller noget,
men det går hurtigt,
og man må være sikker på at kunne skabe tryghed og sikkerhed.
Det tog lang tid, før jeg tjente en sekscifret årsløn.
Og når det så sker,
udvikler det hele sig derfra.
Lige nu...
er jeg ikke forsørgeren, det ved jeg godt.
Det siger jeg helt ærligt.
-Ja. Det er okay. -Jeg forholder mig realistisk til tingene.
Du ved godt, at jeg ikke tjener 100.000 dollars, ikke?
Men med alt det, jeg ved om fitness, og der, hvor jeg vil hen...
Jeg er der godt nok ikke endnu, men...
jeg håber, at du kan se på min indstilling, hvor jeg vil hen.
Det bliver ikke en dans på roser,
og det er derfor, jeg udfordrer ham gang på gang.
For jeg ønsker, at det bliver en succes i sidste ende.
Jeg ønsker ikke at gå op ad kirkegulvet om tre uger, og at alt...
så har været forgæves.
Hm...
Hvilke tanker gør du dig om sådan noget som kønsroller
og den indflydelse, de har på økonomien?
Jeg tænker igen på min mor og på, hvordan hun er.
Jeg ser mange ligheder.
Min mor har altid været et fast holdepunkt.
Hun har altid været min støtte, sådan er min kvinde.
Derfor blev jeg tiltrukket af dig. Du er fantastisk,
ikke kun fysisk, men din personlighed.
Jeg vil være mig. Ikke være din mor.
Jeg forstår, at du ønsker at kanalisere dine forældre,
men du skal jo være dig selv.
Du er en voksen mand, for pokker.
Du må stole på mig, jeg er okay.
Mentalt er jeg helt okay, forstår du?
Jeg vil jo ikke have, at du skal være min mor, vel?
Og jeg forsøger ikke at sammenligne dig med min mor.
Jeg prøver bare at skabe klarhed.
Du sammenligner os hele tiden,
du må se tingene i det rette perspektiv.
Jeg vil ikke kopiere dine forældres ægteskab
eller sådan noget. Eller imitere din mor.
Jeg kan aldrig leve op til din mor.
Du har beskrevet hende for mig 117 gange,
-jeg bliver aldrig din mor. -Jeg er stolt af hende.
-Og det er jeg glad for. -Jeg beklager, at det er sådan.
-Ingen skal jo... -Det gør os piger bange.
Ingen kan leve op til mor. Nogensinde. Jeg forsøger ikke engang.
Det skal du heller ikke. Der er ingen konkurrence.
For mit hjerte er dit.
Du må ikke tro, du skal konkurrere med min mor.
Han bliver ved med at tale om sin mor. Og jeg tænker bare, mand.
Du og min mor kan ikke sammenlignes.
Min mor er noget andet, og hun er... Hun elsker den, der elsker mig,
og jeg elsker den, jeg elsker, fordi jeg elsker hende,
Jeg behøver ikke min mors velsignelse.
Jeg forstår. Din mor er fantastisk.
Helt utroligt fantastisk.
Men hvert eneste emne fører tilbage til mor.
Jeg er realistisk med hensyn til at gifte mig...
Jeg vil afgjort gerne have oprettet en ægtepagt.
Med det samme.
Jeg elsker hende.
Og det forvirrer mig.
Vi talte jo om det i kapslerne.
Du vidste, hvor gammel jeg var. Og du ignorerede det.
Du ville have mig alligevel.
Du vidste, hvad mit arbejde var.
Du sagde okay. Du fik alt at vide om mig.
Du sagde ja til mig to gange.
Gennem væggen og ansigt til ansigt.
Da du så mig, kunne du let have sagt nej, ellers tak.
Men du sagde ja.
19 DAGE TIL BRYLLUPPERNE
Vi har jo været nærmest bortført på grund af eksperimentet,
så hans familie ved ikke noget.
Ingen af hans venner ved noget. Så til Barnetts fødselsdag
prøver jeg at få alle vores
med-forsøgskaniner over,
så vi kan holde en lille fødselsdagsfest for ham.
-Hvad så? -Hvad så?
Tillykke!
-Pust dem ud, skat. -Pust dem ud.
Det var ikke snydelys.
Jeg forventede snydelys.
-Tillykke, skat. -Tak, venner.
-Hvad så, makker? Hvordan går det? -Fint.
Blev du overrasket?
-Lidt. -Lidt? Kun lidt?
Fra nu af går det kun ned ad bakke.
Bang-bang.
Fødselsdags-shots.
Skal vi... have shots?
-Skål for Barnett. -Skål for Barnett.
-Tillykke, Barnett. -Tillykke, Barnett.
Ja.
Jeg havde forventninger om et sorgløst liv.
Jeg troede, jeg havde fundet guld.
Nej. Det var bare begyndelsen.
Det var bare begyndelsen. Jeg fandt en mine,
og nu må jeg se, om jeg finder guld.
Det er lidt nederen, for han er en damernes mand.
-Hvem? Cameron? Åh, Mark. -Mark.
Det er skræmmende at være forelsket.
Helt enig.
Og jo mere forelsket jeg bliver i Barnett,
jo mere bange er jeg for, at...
en eller anden heks bliver smidt midt ind i det hele,
så noget går i ged. Og det er...
-Sådan må du ikke tænke. -Jeg prøver...
Gør det ikke. Hvis du gør det...
... at lade være...
Jeg er så glad for, hvordan alt fungerer.
-Så vær glad. -Jeg kan ikke miste ham.
Aldrig i livet. Det ville smadre mig.
Jeg ved, det er let at sige, for jeg tænker også selv,
at morgendagen er usikker.
Jeg vil ikke miste min elskede.
Jeg ser hende hver morgen og tænker, fuck...
hvad har jeg gjort for at fortjene det?
Jeg får som regel fat i en ukompliceret,
stille og rolig fyr, der ikke taler om følelser med piger.
Og Mark udtrykker dem virkelig.
Vær ikke så opsat på at få det til at virke, bare nyd det,
lev, træk vejret, for du fortjener det.
Har du følelser for en anden?
-Nej. -Nej.
Niks.
Så der står ikke sådan nogen... i baggrunden.
-Nej. -Okay.
Okay. Men hvis du...
Undskyld.
Før vi gifter os,
vil jeg være sikker på, at han er den rigtige.
Jeg ser tilbage, og jeg læste i min dagbog, at jeg var
vild med Barnett.
Jeg forbandt mig så dybt med ham,
og jeg var meget engageret i den forbindelse.
Jeg tænkte, det må være ham.
-Tillykke. -Tak.
Jeg er glad for, jeg fik den her.
Jeg kan kun lide den.
Hvad er det? IPA? Den er perfekt.
-Den er god. -Jeg er vild med IPA'er.
Vi bor dør om dør her.
-Bor vi ved siden af? -Hvor bor I?
Lige overfor.
-Hvad nummer? -Hvad?
-Hvor er jeres? -Vi bor to etager oppe.
Hvis I går ud på altanen,
kan jeg se ned og spytte på jer.
Jeg går altid nøgen rundt og tænker,
"Jeg glemmer, jeg bor i lejlighed".
-Det problem har jeg også. -Min...
Min fejl.
Undskyld, venner.
Altid nøgen.
Hvordan går det så?
Hvad sker der?
Det går fint.
Det er okay.
Jeg er ikke...
Jeg er der ikke endnu. Du ved nok?
Mark og jeg er så forskellige, at det er...
Altså, der er ti år imellem os, og vi...
Forskellige årtier.
Vi forskellige i alle henseender.
-Og alt det. -Hvorfor sagde du så ja?
Pis.
Jeg tror, jeg var så...
-Jeg var ved at komme mig ovenpå os. -Opslugt af oplevelsen...
Hvis der var 48 timer i et døgn,
tænkte jeg på dig i de 46. Det var sindssygt.
Okay?
Jeg var ligesom... jeg var helt høj på grund af det, og så...
da du sagde nej, var jeg ikke enig,
og jeg...
Jeg prøvede at sunde mig og tænkte, det er jo det, jeg altid har ledt efter,
og det fungerede ikke.
Her er jeg, og denne mand kunne lide mig fra dag et.
Og jeg tænkte, han har elsket mig fra begyndelsen.
Jeg så hele mit liv udspille sig for mig...
og tænkte vist, så lad gå...
Jeg ved det ikke.
Hm...
Det lyder skæbnebestemt.
Ja.
Du godeste.
Det er derovre. Jeg kastede den...
Hvordan har du det med Amber? Er hun som forventet?
Hun... hun er faktisk mere, end jeg forventede, så det er godt.
Hun får mig afgjort ud af min komfortzone.
Jeg har aldrig set dig som en, der ville vælge Amber.
Det er underligt, som det udvikler sig.
-For fanden da. -Det har du sagt nogle gange.
Vi har begge en fortid.
Er I følelsesmæssigt forbundet?
I passer jo tydeligvis sammen fysisk, men...
...du skulle helst ikke bare føle...
at det kun er seksuelt, og så bliver I gift, og så...
to uger efter brylluppet tænker du, pis, jeg har intet til fælles
med denne person intellektuelt.
Jeg vil bare sikre mig, at I er samme sted.
Ja, det virker, som om vi altid...
hænger over hinanden, men sådan er det ikke.
Nogen er ude på narrestreger. Hvor er...
De sidder derovre.
Jeg vil gerne vende det et øjeblik,
for du var så forvirret for to uger siden.
Jeg vil være sikker på, at...
du gør det, der er rigtigt for dig, ikke?
Jeg har fundet en, som vil elske mig 100 %, uanset hvad.
Det tror jeg også. Du er hele hendes liv. Sådan er det.
-Du er hele hendes liv. -Ja.
Du fortjener det. Det gør du.
Halløj. Intet kan bryde vores bånd.
Nej.
-Bogstaveligt. -Vi er venner.
Ja. Og helt ærligt, jeg...
vil det bedste for dig. Så hvis der sker noget, din skide...
så kontakter du mig.
Ja.
Jessica havde det vist lidt for sjovt.
Jeg har aldrig følt, at jeg skulle bekymre mig for min forlovede,
men hvis hun overskrider grænsen bare én gang til,
smadrer jeg hendes fjæs.
Jeg er vild med dig.
Den stakkel.
Elsker dig.
Elsker også dig.
Hvad sker der?
Ingenting.
-Jeg er glad. Har det fint. -Få dig en drink.
Ved du hvad...
Hvad skete der?
Ikke noget.
Så godt.
Jeg ved ikke, hvad Jessica tænker på.
Pærelet.
Situationen føles modstridende.
Jeg ved ikke, hvad jeg går ind til.
Åh, så tæt. Halløj, hvad med lidt gnubberi?
Hvad med lidt gnubberi?
Altså...
Og da hun nærmest overfalder mig og krammer og kysser,
bliver jeg pisseforvirret.
Hvad?
Føles det naturligt at bo sammen?
Synes I, det går godt?
Hvorfor kigger du på mig?
Det er, ja... det er... Vi har haft nogle vanskeligheder...
med at tilpasse os. Mest mig.
Jeg er vant til at være alene.
-Forståeligt nok. -Ja.
-Lauren er som en vejspærring. Hun... -Pis af, Damian.
Du mener altså, at jeg er en ensom, bitter heks.
Nej, nej, bare...
Hvad er der galt med dig, Damian? Hvad?
Jeg prøver at lave sjov,
jeg siger nogle gange skæve, utraditionelle ting...
-Okay? -Det får det bedste frem i folk.
Det gør det.
Og det er jeg ikke bange for.
-Det er sejt. -Ja.
Er det ironisk ment? Mener du det?
Nej. Jeg mener det.
Lad være med at udspørge hende.
Ja, det...
Meget akavet.
Jeg fangede, at samtalen var akavet.
Den gjorde mig ubehageligt tilpas.
Altså...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tænke. Hele samtalen forvirrer mig.
Gigi og Damian er som Da Vinci Mysteriet. Svære at gennemskue.
Helt ærligt, jeg prøver stadig at greje dig.
Du overfortolker bare tingene.
Ja, men...
Jeg føler ikke, jeg har noget valg, og det går mig på.
Da jeg mærkede, at det blev akavet, var det ubehageligt.
Så sig det til mig,
lad være med at lave scener.
Giannina er mit livs kærlighed.
Vi har opbygget et stærkt bånd, jeg er bange for at miste det,
miste hende.
Jeg gik ikke for at lave en scene,
men fordi jeg ikke kunne bearbejde situationen ordentligt.
Det blev akavet, sagde du, de hørte det og tænkte, hvad nu?
Ved du, hvorfor jeg gik?
Jeg er ligeglad med, hvad der gør det akavet.
Hvis du synes, at akavet er fint,
så vid, at jeg fik det dårligt.
Jeg siger jo, at hun ikke følte, det var sjovt.
Hvordan ved du det? Du er ikke Lauren.
Hør engang. Afbryd mig ikke, for Guds skyld.
Tal ikke for andre, tal for G.
-Sådan. -Jeg gør mit bedste.
Du taler for andre.
-Du lytter ikke. -Du taler for de andre.
Du lytter ikke. Du lader mig ikke tale.
Du er nedsættende.
Du lader mig ikke tale, du lytter ikke.
-Jeg lytter hele tiden. -Dit røvhul.
Lyt. I to sekunder.
Jeg har lyttet til dig, siden vi trådte ind i kapslerne.
-Men ikke ansigt til ansigt. -Jeg arbejder på det.
Det er det, vi savner. Du undrede dig?
Sociale situationer.
Jeg accepterer ikke de akavede situationer,
som du er så glad for.
Forskellen er, at når alt går godt, nej, når alt er okay,
så saboterer du dig selv, som du siger.
Du er ligeglad med, hvad du smadrer i processen,
eller om du taler ned til mig.
Hvis det ikke rørte mig, om jeg talte nedsættende,
havde jeg sagt noget. At det var pinligt.
-Vi har talt om det her. -Hvorfor gjorde jeg ikke det?
Dit røvhul, så lyt dog.
Mit skide hjerte er ved at briste nu.
Sæt dig her.
-Halløj, jeg elsker dig. -Elsker dig.
Hvad skete der?
Jeg følte med Gigi hele aftenen, og det var vildt,
så jeg måtte bare tale med hende.
-Ja. -Hun er bare sej.
Hun er en tæt toer.
Jeg talte med hende om, hvor sej du er.
Det var en kompliment. Jeg siger ikke...
Man siger ikke, at nogen er en tæt toer.
Det var ikke det, jeg mente.
Jeg anser hende for en slags lillesøster.
Skat.
-Du er en tæt nummer to. -Skat.
-Hvad så? Du er nummer to. -Du opfatter det forkert.
Skat. Seriøst, jeg er ikke... Jeg mener det ikke sådan.
Stop. Jeg var... hør engang.
Jeg talte kun om dig. Undskyld, det var en dårlig joke.
Det beklager jeg.
-Den var forfærdelig. -Okay.
Helt ærligt, hun er ældre end dig, og hun er smuk og fantastisk.
Du er smuk og fantastisk.
Og så siger du, at hun er på en tæt andenplads.
-Nej. -Tag og skrid.
Det var ikke det, jeg sagde.
Jeg synes, Barnett er skidesexet og hot, og...
Hvad fanden er nu det? Du fornærmer mig. Hold op med det.
Tager du fucking gas på mig?
-Skat. -Nej, ellers tak.
Det er pisseforvirrende.
Det forvirrer mig.
Ved ikke, hvad hun vil.
Hun tager sin ring på, og så lægger hun den væk.
Det er hele tiden frem og tilbage.
Hvad vil du?
Hvis jeg når til bryllupsdagen, og...
Jessica siger nej, er jeg mere alene end nogensinde.
Troede ikke, dette ville ske.
Skat.
Kom her.
Tekster af: Ulla S. Qvistgaard