EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Vent, jeg lukker lige døren.
Det var... sindssygt.
Utroligt, at de alle sammen er her.
"Piger, her er alle jeres fyre."
-Jeg var glad for at se Kenny. -Det er vildt.
Det var en sært øjeblik. Virkelig mærkeligt.
Mit første indtryk af Barnett
var, at han har store problemer. Han er meget forvirret,
Jeg kunne se det på ham.
For få dage siden talte jeg med ham om at blive hans kone, og
han sagde ting til mig, som ingen nogensinde har sagt.
Jeg holder meget af ham, at sige andet ville være at lyve.
At se ham og høre hans stemme
smertede mig lidt, hvis jeg skal være ærlig.
Men det gjorde mig også glad for de beslutninger
jeg tog, som gjorde,
at jeg nu har en fantastisk forlovet.
Hvordan var det at se Amber og Barnett?
Det er interessant med Amber og Barnett, for vi er her jo
for at forbinde os med nogen på grund af deres inderste.
Og jeg tror, at de har fundet sammen af andre grunde.
Amber tøvede ikke med at fortælle,
at hun og Barnett havde haft sex utallige gange.
For mig handler det om mere end det.
-Jeg... -Det vil jeg ikke,
for det at overgive
hele sit fysiske selv
kan ske med hvem som helst.
Jeg kan ikke gå tilbage til det liv,
hvor man bare giver en sin krop
fordi man havde noget kørende, som...
-Skat... -... faktisk er alt anderledes.
Barnett og jeg er okay med hinanden, og
jeg ser ikke anderledes på ham på grund af det med...
Jessica og ham i begyndelsen.
For i sidste ende
kom hun jo til mig.
Der er ingen vrede eller bitterhed,
for vi fandt sammen med dem, det var meningen, vi skulle finde.
Jeg ønsker, at Barnett er lykkelig,
og jeg ønsker kun det bedste for Amber.
Jeg håber, de er glade, at de er lykkelige.
Jeg håber, at de gør, hvad de gør,
-fordi vi alle... -De gør afgjort alt, hvad de kan.
-Vi har hver vores tilgang, og... -Ja, vi gør.
Hvad vi gjorde under eksperimentet, er der ingen, der kan røre.
Bare at møde hinanden og hoppe i seng,
det ville ødelægge alt for mig. Jeg kan bare ikke.
Jeg forstår,
hvad du siger om fysisk samvær.
Men jeg er ikke en tilfældig fyr.
Jeg er ikke en tilfældig fyr, som bare går ind og ud af dit liv.
Det fysiske er vigtigt for mig.
Mit største problem er, at du er alt for hård mod mig,
når du siger, hvad du mener om det.
Det føles næsten som en ordre.
Som om du siger: "Det bliver sådan her, punktum."
Som en ordre? Hvad fanden taler du om?
Hvad taler du om?
Jeg prøver jo ikke at være en dum skid.
Hvad?
Du misforstår mig. Det var ikke det, jeg sagde.
Det er præcis, hvad du sagde.
Nej, det er ej.
Hør, jeg er på bølgelængde med dig.
-Vi synes, det skal være helt særligt, -Mig igen.
-noget specielt, -Afgjort.
og det skal være
noget, vi kan se tilbage på og sige
-det er det grundlag, vi kan lide. -Ja, okay.
-Jeg har det på samme måde. Godt. -Okay.
Vi er helt enige.
-Jeg sagde, vi er enige. -Ja.
Jeg føler, at alt
i hele dette sceneri
er det modsatte af virkeligheden.
Ude i verden kan man let
swipe en eller anden og have sex samme aften.
Det er let at gå ud og finde en med det samme.
Sådan er det.
-Jeg valgte nogle dårlige... -Alle kan få sex omgående.
Jeg har allerede sagt, at du og jeg er helt enige.
Undskyld, det var forkert sagt.
Vi behøver ikke at tale om det hele tiden.
-Det er bare det, jeg vil sige. -Nej. Okay.
Vi mødtes, hvornår, for to dage siden?
Hun vil sikre sig, at det er alvor,
det forstår jeg, og det er 1.000 % alvor for mig, for...
jeg vil ikke have nogen anden.
Det er mig og dig.
Det er det, jeg vil.
Jeg ønsker ikke andet.
Jeg vil ikke have nogen anden.
Jeg vil have dig.
Dig og mig om fire uger og for hele livet.
Okay?
Jeg vil kun din lykke.
25 DAGE TIL BRYLLUPPERNE
AMBER & BARNETT
Åh, pis, er det klogt?
-Jeg trænger til dig. -Vi må holde øje med retningen.
Vi er på havet, hvad kan jeg ramme?
En bøje.
En haj.
For to uger siden havde jeg endnu ikke set min forlovede.
Jeg havde hørt hende. Talt med hende.
Og om nogle uger bliver hun min hustru.
Når man forlover sig, har man typisk
mindst et års tid,
til at forberede sig til det pokkers bryllup.
Og vi er endnu ikke kommet i gang.
Efter dig.
-Ved du, hvad jeg glæder mig til? -Hvad?
Møde vores pels-barn.
Åh, ja. Du skal møde Coda.
-Du vil elske Coda. -Glæder mig til at se hende.
Hun vil elske dig. Hun tisser, når hun bliver glad,
hun er ligesom mig.
Tisser du, når du bliver glad?
Ja. Jeg tissede lidt, første gang jeg så dig.
-Åh, det er fedt. -Jeg tror, det var tis.
Mand, altså.
-Det er så skævt. -Ja.
Det er trist at skulle tilbage til verden.
Jeg vil gerne, jeg glæder mig til at præsentere dig for folk. Men...
jeg vil helst ikke hjem. Jeg kan lide vores boble.
Jeg vil have dig for mig selv.
Præcis.
-Jeg kan lide vores boble. -Ja.
Glæder du dig til at bo sammen?
-Vi skal flytte sammen. -Ja.
Det er alvor. Vi skal leve sammen.
Jeg er ikke bange.
Godt. Ellers får du tæv.
Mand, min mor bliver så glad.
Bliver hun glad? Åh, godt.
Hun har prøvet at få mig afhændet i evigheder.
I grunden er det et arrangeret ægteskab.
Hvad tror du, dine brødre og din mor og far...
Ved ikke, du skal bare være megasød ved dem, så går det.
Jeg er jo en skrap kælling. Kender ikke til megasød.
Ved ikke, om jeg er overbevisende.
Så...
Det var vildt at se de andre.
Mon nogen af os har gættet, hvordan folk så ud?
Jeg kunne ikke forestille mig nogens ansigt.
Så de var fremmede.
Da jeg hørte stemmerne, tænkte jeg, dig kender jeg.
Tror du, nogen klarer den? Gør vi mon alle sammen?
Jeg tror, at de andre også er lykkelige.
Men er de lige så lykkelige som os?
Tja.
Fortrød du noget i aftes, da du mødte Jessica?
Inderst inde ved jeg,
at det aldrig havde fungeret med nogen anden.
Med en anden kvinde havde det ikke fungeret,
som det gør for os.
Det var skæbnen. Det her var meningen.
-Er du spændt? -Vildt spændt.
Jeg kan ikke tro, vi er på vej op i en helikopter.
-Det er vanvittigt. -Ja, men også smukt.
Den ligner en tiger, den er lige så aggressiv som mig.
-Netop. -I aftes
var det fedt at se de forskellige par,
det fik mig til at værdsætte Cameron endnu mere.
Er I klar?
-Meget klar. -Ja, så klar.
Vores forbindelse er noget helt særligt.
De andre har muligvis også specielle bånd, men ikke som vores.
Med mig og Cameron er det sådan her, forstår I?
Vi flyver.
Se på sandet, det er hvidt.
-Så klart. -Vandet er fabelagtigt.
Jeg har det sjovt og er bange på samme tid.
Det går fint.
Den fysiske forbindelse er der afgjort.
Masser af fysisk kontakt.
-Det er fantastisk. -Ja.
Skønt at være her med dig.
Jeg ville ikke være her med nogen anden.
Det er utroligt, at Cameron og jeg...
kun har været fysisk, personligt sammen i tre dage.
Det føles, som om vi har kendt hinanden i årevis.
Vi har stadig ingen forstyrrelser udefra.
Hverken mobil, venner, familie eller TV.
I Mexico kan vi virkelig
fokusere på at opbygge vores fysiske forhold,
før vi skal flytte sammen og planlægge brylluppet.
-Jeg passer på dig. -Det ved jeg, du gør.
-Uden tvivl. Du er perfekt. -Du er perfekt.
Jeg har ikke rigtigt været sammen med nogen,
der virkelig er vild med mig.
Det er, som om vi er mættet med hinanden.
Og det er gensidigt. Som om, vi bare..
vi kan ikke undslippe hinanden.
Og det er kært, lige nu.
Nej, det var for sjov. Det vil altid være kært.
Nemlig.
-Et til. -Okay, et til.
-Elsker dig. -Elsker dig.
Fedt. Hvad er det?
Hvad så?
I dag skal Mark og jeg ud at ride.
Jeg glæder mig virkelig til
at komme ud og nyde nogle aktiviteter sammen med ham.
Jeg var nok under pres i aftes
efter at have set de andre par, som sagde, at de var
kommet videre set ud fra et fysisk perspektiv,
og jeg var der endnu ikke med Mark.
Den her er lidt nervøs,
-Er han? -så jeg får nok ham.
Det er fint. Helt fint.
I passer nok sammen.
Jeg tror ikke, at vi skændtes i aftes,
det var snarere en misforståelse.
Vi er enige, hvad kommunikation angår, og ikke blot det,
Vi er en og samme person, på en måde. Vi tænker ens,
tænker altid på hinanden, jeg tænker på hende nu,
Så det føles bare anderledes. Og jeg ved,
at hver gang, jeg ser hende, er jeg glad, lykkelig.
Det må være et tegn på, at jeg gør noget rigtigt
ved at være sammen med Jess. Jeg elsker hende.
Juhu! Yeehaw!
Jeg må have en bandana.
Ja. Vi må finde en, der passer.
Jeg har aldrig datet nogen, der ligner mig så meget.
Vi er bogstaveligt talt ens,
og jeg prøver at greje, om det fungerer i hverdagen,
eller om det bare er en stor fordel,
som at have en bedsteven? Jeg ved det ikke.
Så rider vi.
Du godeste.
Yeehaw.
-Du gør det godt. -Vi er blevet venner.
Skønt.
Juhu. Av!
Jeg er okay. Jeg voksede op i skoven.
-Jeg er en vildmand. -Fra bøhlandet?
Bøhlandet Douglas County i Georgia. Da jeg var ung.
-Sig noget mere. -Det her er skønt.
-Det glæder mig. -Jeg trængte til det.
-Okay. -Sådan.
Du godeste.
-Hvad? -Åh, hun er så sød.
-Det er den sejeste opdækning. Fantastisk. -Hold da op.
Skål for vores nye hestevenner,
-og for os. -For os.
-Elsker dig. -Skål. Elsker dig.
Jeg er glad for, at vi kunne tage...
lidt fri i dag og være mere sorgløse, bare være os selv.
Det er skønt.
Dagen i dag er den mest betydningsfulde dag
i hele forløbet, for jeg føler mig bare i harmoni med dig.
-Og, ja... -Vi kan endelig være os selv.
Før var det sådan,
at man ikke så den anden, og var mere fri,
men der var noget ved omgivelserne
der fik en til at fortælle den anden
alle sine dybeste hemmeligheder, og man ønskede at finde ud af
om han var den rette, så man stillede alvorlige spørgsmål.
Det er svært at fremdrage sin lyse side,
når alt er så tungt.
-Prøver du at sige, at jeg er sjov? -Du er sjov.
Er de andre fyre også sjove?
Nej, afgjort ikke.
-Okay, jeg valgte rigtigt. -Jeg er den sjoveste.
Jeg trængte til det her. Det er udmattende at ride.
Det har været en skøn dag.
Jeg føler, at Mark i dag
gav los, han var sig selv.
Han var sjov og fjollet, og jeg så den side af ham.
Jeg må sige, at jeg i aftes afgjort følte, at jeg nok ikke var der
med hensyn til den fysiske side af vores forhold.
Det overrasker mig, at det hele er blevet vendt rundt i dag.
Han viser mig, hvem han er,
og jeg ser, hvor vidunderlig han er,
hvilken dynamisk mand, han er,
det er virkelig tiltalende.
Hold da kæft.
Det er en stærk ost.
Hvilken?
Den der.
Den her?
Okay.
Åh nej, lad være.
Lad være med at lugte til den. Nej. Bare smag.
Det er blåskimmelost.
Kan du lide blåskimmelost?
Du var ellers så perfekt.
Du var alt for mig. Hvad skete der?
Hvorfor får du mig sådan til at grine i dag?
I dag ser jeg den sjove, skøre Mark, det er skønt.
GIANNINA & DAMIAN
Her er så den lille sag.
Skal du have lidt solcreme?
-Ja. Det er fint. -Jeg tager den her med.
Jeg er et heldigt asen.
Også mig.
Hvad tænker du på?
At dette aldrig må slutte.
Det er rart.
Det er en flugt fra hverdagen, ikke?
Og at være herude på vandet,
være her med dig, det er en virkelighedsflugt.
Hvad flygter du fra?
Arbejdet, dramaet og alt det.
Med dig er det bare så fredfyldt.
Hvilket drama?
Bare livet, du ved.
Man har altid en blanding af sociale dramaer kørende,
-og det hele går altid... -Jeg ved intet om dig
udover det her. Så, fortæl.
Du får det at vide, når vi kommer tilbage til virkeligheden.
Okay, men jeg vil ikke vente, jeg er utålmodig.
Hvilket drama?
Seriøst, du får det til at lyde slemt.
Du lyder meget bekymret.
Jeg er ikke bekymret, jeg nyder bare at ligge her.
Jeg kan lide at være i øjeblikket
og nyde det. Når jeg er på ferie, er jeg på ferie.
Og når vi kommer hjem, er det til virkeligheden.
Jeg er enig, jeg vil ikke væk herfra,
men i sidste ende er vi nødt til det, så...
-Vi behøver ikke lige nu. -Du er virkelig vag.
Jeg sagde, det er skønt herude, fjernt fra alt, og så...
-graver du dig ned i det. -Hvad mener du?
Jeg spørger bare.
Og jeg svarede, at jeg bare nyder
at være i nuet, være herude.
Jeg føler, at du undviger spørgsmålet.
Tilbage i kapslen var vi virkelig åbne og sårbare,
intet andet betød noget. Det var bare os to.
Og han lukkede aldrig af.
Men sådan er det ikke længere.
Jeg kan ikke få ham til at åbne sig.
Hvad flygter du fra?
-Virkeligheden. -Okay, hvorfor?
Fordi jeg nyder at være her.
Når man er på ferie, flygter man fra dagligdagen.
Du forstår ikke, hvad jeg prøver at sige.
-Du siger det ikke. -Jo.
-Så sig det. -Jeg siger det jo,
men du lytter ikke.
Jeg sagde jo, at jeg nyder det her,
nyder øjeblikket, og du skal absolut
-overfortolke det. -Hvad?
Jeg overfortolker ikke, jeg spørger bare.
-Hvis det er at overfortolke... -Jeg svarede jo.
-Hvad svarede jeg ikke på? -Okay. Ikke noget.
Damian ved alt om mig.
Jeg kommunikerer,
det er sådan, jeg opbygger et sundt forhold.
Mand, altså.
Hvis han ikke vil tale om det, så er jeg færdig.
Rend mig i røven.
KELLY & KENNY
-Det smager godt. -Virkelig godt.
Vil du have tandmærker i din bøf?
Vil du have en bid?
Jeg er nysgerrig. Er der noget, som
gør dig nervøs, sådan generelt, ved at flytte sammen?
Mine særheder,
-noget, der får dig til at tøve? -Det tror jeg ikke.
Ikke?
Er der noget specielt,
du er betænkelig ved, som gør dig bange?
Tja, vi skal jo tilbage til virkeligheden.
Vi ser nok ikke hinanden så meget, som vi gerne vil.
Det er noget, vi må være opmærksomme på.
Vi har jo begge krævende job,
-Ja. -ikke? Vi arbejder,
nogle gange sent.
Så jeg tænker, at der skal
lidt tidsstyring til, og vi må lære at lægge arbejdet til side,
lægge mobilerne væk
to timer, før vi går i seng,
-Præcis. -så vi får ekstra tid.
-Den regel må vi have. -Ja.
Under hele eksperimentet har jeg hverken haft mobil eller internet,
intet, og jeg har kun fokuseret
på Kenny. Når vi kommer hjem til Atlanta,
har vi vores mobiler eller distraktioner fra arbejdet,
og venner, der gerne vil se os, familien det samme.
Det kunne blive et problem.
Det gik jo hurtigt op for os,
i kapslerne,
hvor vigtigt det var at være uden alle de distraktioner, ikke?
Hvis jeg kunne blive med Kelly i Mexico for evigt, ville jeg gøre det.
Desværre fungerer livet ikke sådan.
Det vil kræve store anstrengelser, men jeg har tillid,
tillid til det, som Kelly og jeg har skabt sammen.
Vi bliver et stærkt par.
-Det skal nok fungere. -Ja.
Det bliver godt.
Livet er så meget bedre, nu hvor jeg har dig.
Jeg er glad for dig.
Jeg er også glad for dig.
Mit liv kunne ikke blive bedre.
Eller jo, det bliver endnu bedre, fordi vi vil vokse sammen
og støtte hinanden som partnere,
men lige nu,
hvor det er, som om dagen i morgen ikke fandtes, bliver mit liv ikke bedre.
-Et stort kys. -Jep.
Verdens bedste læber.
Endelig lidt pool-tid.
Er du klar?
-Er du? -Jeg er afgjort klar.
-Det er rart. -Ja, ikke for koldt.
Det her føles som intet andet, jeg har oplevet,
fordi jeg aldrig har haft en mand,
der er så villig til...
at vise mig, hvor højt han elsker mig.
-Det er vigtigt. Ja. -Ja. Det er en vigtig forskel.
Det føles afgjort, som om
Cameron og jeg er i en drømmetilstand.
Jeg ved, at vi må konfrontere forældre og venner,
og deres meninger om nyhederne, og alt det,
men jeg håber, at vi inderst inde
forbliver stærke og er os selv.
Noget af det, vi må kæmpe imod,
-når vi rejser herfra, -Jep.
er den kendsgerning, at vi er
-et blandet par. -Er vi?
Hvem skulle tro det?
Men jeg ved, at du har
erfaring med blandede forhold.
-Ja. -Har du nogensinde
været et offentligt sted, hvor nogen har sagt noget,
-fornærmende til dig eller hende? -Ja. Absolut.
Engang gik vi over gaden sammen, og
en råbte efter hende, "Du skal være sammen med en sort mand."
-Wow. -Og så,
gik hun omgående hen til ham og skældte ham ud.
-Skældte ham ud. -Okay.
Gad vidst, hvordan Lauren reagerer,
hvis en ven eller et familiemedlem
siger noget nedsættende om, at vi er i et blandet forhold.
Jeg håber ikke, at hun får
betænkeligheder
eller forbehold med hensyn til at blive gift.
Jeg elsker hende så højt, og...
Jeg vil bare ikke have, at hun skal udsættes for det.
Der er ingen, der har lyst til at høre sådan noget.
Folk vil altid have meninger om,
hvad andre gør i livet.
-Ja. -Altid.
Ja, naturligvis.
Så, det er mit liv,
og så må jeg bare tage, hvad der kommer.
Ja.
Og hvis jeg gør nogen
forlegne undervejs, er det bare det.
Man skal bare være sammen med dem, man elsker.
-Enig. -Det er faktisk let.
Ja.
Hvis jeg skulle gennemgå hele denne proces
uden forvarsel, åbne mig for at blive såret, være sårbar,
bryde de mure ned, som har stået i årevis,
og så nå frem til alteret,
og hvis Cameron så sagde nej, han vil ikke giftes,
så ville jeg være knust, jeg ville være skuffet.
Og meget chokeret.
Du er fantastisk.
Du har været fantastisk.
Jeg håber, du har det bedre.
Ja.
Hvad med dig?
Ja, jeg har det bedre nu.
Du var ikke så glad for mig før.
Det kan jeg ikke se bort fra.
Jeg var oprørt.
Vi er meget ens og ser ens på mange ting, vi kan aflæse hinanden
i mange henseender.
Men det er svært for mig at gå ind i
dybe samtaler, der opstår midt i noget.
Det er let for dig, men jeg er ikke vant til det.
Det tager modet fra mig, at du først siger,
jeg giver dig tid og luft, jeg graver ikke, og så
graver du, og skubber på, og så tramper du væk.
Jeg er ikke ude på at hive dig ud af din lykketilstand.
Du sagde engang, "Jeg har lyst til at flygte fra virkeligheden".
Der er en grund til, at du sagde det.
Jeg prøver ikke at få noget ud af dig,
jeg prøver bare at forstå dig.
Du brænder inde med noget,
og det mærker jeg.
Jeg kan ikke ignorere det, derfor presser jeg på.
Men så angriber du, og du laver en scene,
og det er ikke fair.
For du vidste, hvad du indlod dig på,
da du snakkede med mig i kapslen.
Det tænkte jeg ikke på, da vi snakkede på båden.
Jeg tænkte ikke, der er en grund til,
at hun stiller mig spørgsmål. Hun vil ikke
grave eller gøre mig ked af det, hun holder bare af mig.
Når jeg står med ryggen mod muren,
rejser jeg nogle gange denne skærm
så andre ikke ser Damians følelser.
Men jeg er nødt til at åbne mig mere og lade hende hjælpe mig.
Så min flugt fra virkeligheden...
Da jeg planlagde, at jeg ville giftes og forloves, var alt anderledes.
Jeg tror ikke, at nogen af os forventede at gå denne vej.
Men jeg forventede at kunne forsørge min kone.
Jeg har en god karriere, et godt job,
og det satte jeg over styr ved at komme her.
Udsigten til ikke at kunne give dig det, du fortjener,
ikke at kunne få et hjem, og...
måske miste mit arbejde, det skræmmer mig.
Det er okay.
Jeg har altid villet være den solide klippe for min familie.
Sikre mig, at min kone og børn
bliver draget omsorg for.
Men jeg har taget mere fri, end jeg egentlig må for at være her,
så det ligger og lurer, at jeg måske ikke har noget job mere.
Giannina skal være stolt af mig, hendes familie skal være
stolt af den mand, hun vælger at gifte sig med.
Jeg er bange for at miste hende.
Det er ikke let at være åben.
Jeg prøver, og jeg kommer med undskyldninger,
for normalt er der ingen, der nærer omsorg for mig.
Men det gør du.
Jeg kan forsørge mig selv.
Jeg er helt okay med at arbejde hårdt for at opnå,
hvad jeg ønsker.
Men alene det, at han ønsker
at inkludere mig i ligningen,
det forbløffer mig, på en god måde.
Vil du vide, hvad jeg tænker?
Det er dine egne forventninger,
og det er okay, hvis de ændrer sig.
Ingen forestillede sig, at vi ville være i denne situation, vel?
Så det er okay, hvis tingene ikke går som planlagt.
De forventninger, du har til dig selv,
dem har du imødekommet, i hvert fald overfor mig.
For du er den mest omsorgsfulde...
Alt det, du gør hver eneste dag,
får mig til at tænke: hvordan i alverden...?
Det føles uvirkeligt. Som om denne mand er
en gentleman, helt bogstaveligt, du gør det hele.
Giannina har alle de vidunderlige egenskaber, jeg har ledt efter,
men når vi kommer tilbage til vores job, familie, venner og sociale medier,
fungerer det så?
Hvis vi finder fælles fodslag
og forstår hinanden, lærer at kommunikere, så er det muligt.
Det med arbejdet,
hvis de fyrer dig, er det værst for dem.
100 %.
Du skal ikke bekymre dig. Hold op med det.
-Tak. -Det manglede bare.
Lad os drikke op
-og få noget at spise. -Ja. Okay. Skål.
23 DAGE TIL BRYLLUPPERNE
Skål, gutter.
-Godt at se jer. -Skønt at hænge ud med jer.
Ja. Miav.
Giv mig den. Ja, for pokker.
Jeg elsker dig.
-Hvad så? -Hvad sker der?
Jeg vidste ikke, at I kom.
-Okay. -Hvordan har I det i dag?
Jeg gad ikke føntørre mit hår i dag. Det var bare nej tak.
Godt for dig.
-Jeg har rom og ananas. -Jeg er færdig med mit hår.
De er super-cool med de martinier.
Ja. De er forresten virkelig gode.
-Jeg er fan af oliven. -Jeg vil have en martini.
Jeg vil også have et kys af dig.
Jeg går lige.
Jeg kysser dig alligevel, med olivenånde og det hele.
Vodka og soda til mig.
-Fint. -Vodka, soda, lime.
Da Jessica kom ind i baren,
tænkte jeg, at det nok var lidt pinligt, på en måde,
I ved, mellem Barnett og Jessica.
Jeg bemærkede, at Amber blev lidt mere befamlende
overfor Barnett.
Jeg ved ikke, om det var tilfældigt,
eller om hun ville afmærke sit territorium.
-Havde I tømmermænd? -Hvad?
Vi kørte en båd.
Vi kørte katamaranen, det var sejt.
Vi kørte heste.
-Red I på heste? -Ja. Kørte vi heste?
-Vi kørte heste. -Hun sagde afgjort kørte.
Ride på bare rygge, det minder om i aftes.
-Det bliver lidt syret. -Hvad?
Men altså, anden runde. Ups, lad være med det.
-Hvad har jeg i lommen? Åh, det er dig. -Nej, nej.
Du er glad for at se mig.
Jeg roder med småpenge her.
Jeg har ophidset dig.
Jeg ville ikke have kørt. Og uden at spise.
Du er sød.
Jeg må have den drink.
-Går I? -Ja, bare os.
-Nå, bare os? Aha. -Ja.
Skål.
Hvordan er det for dig at være ude?
Skønt. Det er...
faktisk vildt, for vi er simpelthen sådan i harmoni med hinanden.
-Ja. -Det er sjovt, for vi...
Vi har ikke haft sex endnu, men...
-Okay. -Det har vi ikke.
Vi tager det helt roligt, og han er, altså, vi bliver jo tændt.
Men det er sjovt. Han siger pludselig, nu må jeg lige gå.
-Væk fra mig. -Ja. Stoppe, før der sker noget.
-Ja. Det er kært. -Jeg elsker det.
Alle vædder på Kelly og Kenny.
For Kelly og Kenny vil afgjort
blive gamle sammen og få børnebørn og alt det,
-og se tilbage på rejsen, og... -Han er skøn.
-være en succeshistorie. -Vi er afgjort...
helt lige over. Vi har...
kommunikeret åbent om alt.
-Godt. Det er så vigtigt. -Ja.
-Hvordan går det? -Er det godt?
Det har været lutter sjov.
Min mund er stadig øm, så meget har vi grinet.
Så ja, det var en virkelig god oplevelse.
-Vi har hygget os. -Det fortjener du.
-Tak. I lige måde. -I den grad.
I dag var det virkelig sjovt.
Det er skønt at være her med Mark, men jeg
ser de andre par, og de er i fuld gang.
Jeg forguder ham.
Vi er knyttet sammen for livet.
Men det er svært ikke at sammenligne
mine følelser for Mark og der, hvor vi er, med alle de andre.
Jeg tror, jeg har kæmpet lidt med den fysiske side af sagen.
Okay.
Det er ikke det, jeg normalt går efter.
Jeg vil ikke lyve om, hvordan jeg har det.
-Jeg vil gerne... -Nej, det må du ikke.
Det føles stadig fysisk ubehageligt.
Jeg havde ligesom Mark, min kapsel-Mark,
og så fik jeg denne person,
og jeg prøvede at samle de to.
-Jeg er på vej derhen. -Ja.
Når jeg ser dem begge,
-Barnett og Mark, -Ja.
hvem ville du så sige, du er mest tiltrukket af?
Jeg er den eneste af pigerne, der hænger ud med jer fyre.
Mit liv i en nøddeskal. Miav!
Hvis jeg ikke kendte fyrene,
ville jeg nok sige Barnett, fordi han bare er mere som min typiske fyr.
-Okay. -Jeg synes altså bare,
at der er noget sexet over en, der bare
-hviler i sig selv og... -Absolut.
Jeg tror, han og Amber klikker.
-Men det er, -Ja.
som om han ikke ved, hvad han vil, hvis du forstår?
Nu hvor jeg møder ham, synes jeg helt klart,
at han er en tiltalende fyr, men...
Det var bare ikke den rigtige timing.
Og det er okay. Men ja, han er skøn.
-Mark er sød. -Jeg ønsker venskab,
-og jeg vil det bedste for... -Selvfølgelig.
-nye forhold. -Absolut, men...
alt det med alderen som jeg var så bekymret for,
-har slet ikke været et problem. -Det er underordnet.
Det er mest det fysiske, jeg kæmper med.
-Okay. -Aldersproblemet eksisterer ikke.
Det føles bare stadig fysisk ubehageligt
-at bevæge sig ind i denne fase. -Jamen, det er okay.
Så...
Jeg ved, hun har datet højere fyre tidligere,
og Mark er lavere,
jeg ved, hun har datet
mere lyshårede fyre før i tiden,
så måske er det, fordi han er mørkere i huden?
Jeg ved virkelig ikke, hvad der gør hende forvirret.
Lad os gå tilbage til baren. Ja.
Jeg har det ikke sammen med Mark,
som jeg ønsker at have det med min forlovede.
Hvad så?
-Hej, skat. -Hvad så, venner?
Nu må jeg bare være ærlig.
Jeg må lufte det her, jeg må lægge kortene på bordet.
Jeg må fortælle ham, hvor jeg står.
22 DAGE TIL BRYLLUPPERNE
De seneste dage har været fantastiske.
Jeg var endelig mig selv, og jeg forstod endelig hende.
Det var, som om alt faldt på plads.
Men før vi gik i seng, fortalte Jessica
mig, hvordan hun har det,
Hun ved ikke, om hun kan nå i mål med mig, fysisk.
Det spidsede sig til,
da vi mødte de andre par.
Den fysiske tiltrækning mellem Kenny og Kelly er ikke til at se bort fra,
og Barnett og Amber opfører sig
på denne, I ved,
meget seksuelle, demonstrative måde.
Alle lader til
at være et helt andet sted
med hensyn til deres fysiske forhold,
og jeg er virkelig langt bagud med Mark.
Når han kysser mig, føles det hverken
rigtigt eller naturligt.
Når jeg bare hører hans stemme og holder hans hånd, er det fint.
Men alt det andet føles bare ikke rigtigt.
Jeg synes, vi skal tage hjem og se, hvad der sker,
men jeg føler mig ikke tilpas ved at bære hans ring i dag,
eftersom jeg føler, som jeg gør.
Ikke, at det ikke kan fungere,
men, jeg...
jeg forventer det faktisk ikke på nuværende tidspunkt.
Jeg elsker Jessica.
Jeg elsker at være sammen med hende, hendes latter, hendes smil.
Og jeg er ikke...
Jeg føler bare, at Jessica prøver
at finde noget galt i noget, der ikke er galt.
Det er intet galt med den kontakt, vi har skabt.
Bogstavelig talt intet.
Jeg kæmper og kæmper, og
så kommer det her ud af den blå luft.
Vi havde en perfekt aften,
og det, der gør ondt er,
at jeg har kæmpet og stadig kæmper, og jeg...
jeg går hele tiden tilbage til afsløringen,
og det er, hvem jeg er, og...
Jeg kæmper for det, jeg tror på,
og for de mennesker, jeg vil have i mit liv.
Det er, som om
jeg aldrig giver op. Men jeg vil heller ikke lægge pres på nogen.
Jeg er her, jeg er stærk, jeg kan være den klippe, vi taler om, men...
jeg har jo brug for det samme.
Pis.
-Lækkert. -Ja. Ikke så dårligt.
Jeg er trist, for jeg ikke har lyst til at forlade Mexico.
Dette er paradis. Kan vi ikke bare flytte ind og bo her altid?
-Selskabet er her. -Hvad så?
Hej, tøs, hej.
Men vi er nødt til at tage tilbage til Atlanta i morgen,
tilbage til arbejdet, begynde at bygge noget op
som par. Og så, oven i det hele,
skal vi til at planlægge brylluppet.
Blærerøv.
Hvordan er det så at se alle de andre?
Det er ret vildt.
Ser jeg ud, som du troede?
Ud fra din stemme kunne jeg sige,
hun er tiltalende.
Cam er heldig. I er bare det ideelle par.
-Troede du, hun ville se sådan ud? -Nej.
Det blæste mig helt omkuld.
Vi har jo datet dem alle sammen, så det her føles ikke godt.
Jeg havde jo
meget dybe samtaler med disse fyre.
En af dem, og det var ikke Mark, sagde, at han ville giftes med mig.
Vi er glade på hinandens vegne, men vi har alle datet hinanden.
Vi har haft meget dybsindige samtaler, som jeg aldrig har oplevet det før.
Mig og G blev så tæt forbundet i kapslen,
at jeg forventede, det fortsatte udenfor.
-Ja. -Jeg troede, det var let.
Man prøver stadig at forbinde personen med navnet,
-Ja. -flere dage efter
tænker man, wow, det var hende, jeg talte med.
-Det er stadig en udfordring. -Ja.
Hvordan synes du, at du og Kenny klarer det?
Synes du, at det har været tæt?
Ligesom det var i kapslerne?
-Ja, det er fantastisk. -Det er skørt, men, ja.
-Hvad så, Jess? -Hvad så?
-Det var sjovt i aftes. Vi var ligesom... -Ja.
I har virkelig noget seksuel...
-Jeg ved ikke hvorfor. -kemi, et eller andet seksuelt.
Jeg tiltrækkes fysisk af Barnett.
Mit naturlige instinkt, hvis jeg var
før-kapsel-Jess, ville være at søge Barnett,
som er den tiltrækkende type, jeg normalt drages imod.
Det er en helt anden udgave af den, jeg troede, du var.
-Jeg føler, at vores forhold var -Ja, altså, seriøst,
-helt anderledes. Totalt. -alle mine forhold var forskellige.
Men vi havde jo en forbindelse, og, det var
-en stærk forbindelse. -Ja.
Jeg var følelsesmæssigt engageret i det, og jeg følte, du også var.
-Altså, jeg er lykkelig, så. -Ja.
Hvis Barnett og jeg fortsatte vores forhold udenfor
kapslerne, ville I se en helt anden Barnett,
en dybsindig Barnett, en sofistikeret,
altså, en Barnett med selvrespekt.
Det stik modsatte af hans forhold til Amber.
Det er interessant, at han valgte noget så totalt modsat
det, vi havde kørende.
Hvordan har Mark det?
Vi kæmper afgjort med vores problemer.
Gør I?
Det fysiske har været enormt svært for mig.
Måske klikker vi bare ikke.
Vi forbandt os så meget i kapslerne,
og nu tænker jeg, at det at se hinanden
får mig til at føle, at det ikke er 100 % rigtigt. Forstår du?
Så jeg prøver stadig at rede trådene ud.
Vi får se.
Mit største problem er, at jeg altså elsker den pige.
Jeg har aldrig følt sådan for nogen før.
Det vidste jeg fra begyndelsen.
-Hun er krævende. -Jeg kæmper videre, men altså, for pokker,
jeg kæmper videre, men jeg har brug for at få noget igen.
-Fysisk. -En dag vil hun også tro på det,
og indse det. Du behøver ikke kæmpe i al evighed.
Jeg fik det lidt bedre af at tale med Amber, men
jeg føler stadig, at jeg må tale med Jess
og sige, lad os gå tilbage til start,
lad os kommunikere.
Lad os gå ind i vores følelser og finde ud af, hvordan vi havnede her.
Det skete, fordi vi åbnede os, var sårbare var dem, vi er inderst inde.
Så kan vi sige, halløj, nu ved vi, hvad der sker.
Hvad med dig? Så kan vi rede trådene ud.
Den anden skal også være der helt og fuldt,
man ønsker den form for tryghed. Den føler jeg.
I må tackle rodet og se, om I kan klare det sammen.
FORSTYR VENLIGST IKKE
Ikke noget kiggeri.
-Niks. Åbn ikke øjnene. -Jeg kigger ikke.
Det er vildt skræmmende at blive forelsket.
Det vender alt på hovedet.
I aften tænkte jeg, at vi skulle have
en romantisk middag og kigge stjerner.
Man har været ude i sollyset hele sit liv,
men reelt har man været i mørket.
Og så er der en, der åbner ens øjne, og man tænker, nå,
er det det?
Jeg ved det ikke. Jeg tror det. Måske. Cool. Jeg kan lide det. Tror jeg.
Det er spændende, og det er fantastisk,
og det er varmt, og det er...
skræmmende.
For nogen får adgang til en,
og man tænker, okay.
-Tak. -Værsgo.
Kærligheden er smuk.
Du ved nok, at nogen navngiver stjerner. Det vil jeg også.
Jamen,
så finder vi en stjerne...
og opkalder den efter dig.
-Skål. -Skål.
Det trængte jeg til.
Jeg er virkelig forvirret.
Jeg ved ikke, hvad Jessica har i sinde.
Det forvirrer mig, at hun...
kan sige ja til mig i kapslerne, og
falde for mig, for derefter at give mig en mavepuster og sige,
at hun ikke tror, hun kan klare det.
Det er noget, vi må tale om, for...
jeg vil hellere have, at hun siger det, frem for at holde det inde.
Du skal være 1.000 % åben overfor mig. Jeg ønsker ikke andet.
At se dig, møde dig, acceptere dit frieri, det var alt sammen 100 %.
Det følte jeg også. Og det er derfor, jeg stadig er her.
Men jeg føler, at så snart vi blev færdige med eksperimentet,
stoppede du op og satte en vejspærring op.
Bare fordi det er et eksperiment arrangeret af nogen,
der sagde, hallo, jeg tror, kærligheden er blind,
skal man ikke gå forudindtaget ind til det.
Man må lade det menneskelige element komme til orde.
Vi har denne utrolige, ubestridelige forbindelse.
Men den er ikke faldet i hak for mig.
-Okay. -Vi skal jo snart
tilbage til Atlanta, og...
videre til eksperimentets næste fase.
Og jeg ved, at jeg ikke vil møde din familie med ring på.
Det kan jeg ikke gøre mod dig. Eller mod din familie.
At gøre alt det
er ikke noget, jeg har det godt med
på indeværende tidspunkt.
Jeg er ikke nået dertil.
Jeg synes ikke, jeg bør have ringen på.
Det gør mig utilpas.
Det føles ikke
ægte for mig at bære dette evighedssymbol.
Lige nu føler jeg bare, at vi er kilometer fra hinanden.
Det var ikke falsk, da jeg så dig.
Man kan ikke forfalske det, vi sagde til hinanden i kapslerne.
Alle de følelser og det hele, det var ægte.
At knæle for dig var ægte.
Men eksperimentet slutter ikke der.
Det ender ikke i kapslerne.
Jeg forstår, det føltes trygt,
der var ingen bedømmelse, ingen utryghed.
Men det er der stadig ikke.
Der er bare ingen væg mellem os længere.
Det føles, som om vi ikke har givet det en ærlig chance.
Jeg må have hende til at huske, hvor vi var.
Forsikre hende om, at den mand...
hun forelskede sig i i kapslerne,
er den samme, som sidder her.
Jeg prøver ikke at tvinge dig til noget.
Jeg tager dig bare tilbage til der, hvor vi var
og viser dig det.
Jeg har brug for min holdkammerat.
Du har elsket mig betingelsesløst fra dag et.
Jeg er her stadig.
Jeg er stadig åben.
Jeg vil fortsat være åben overfor dig,
for jeg holder virkelig så meget af dig.
Jeg elsker meget intenst,
og jeg elsker dig.
-Det er jo det, jeg følte. -Det gør jeg.
Det gør jeg virkelig.
Det glæder mig, at du siger det.
Bare du var på mit hold.
Bare du var der for mig og var...
-Vi ville rocke derudad. -Være det sejeste hold.
Tekster af: Ulla S. Qvistgaard