PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Tenhle experiment je přesně pro mě.
Je to opak moderního randění.
Je tolik seznamek, a většina je založená na vzhledu.
Nejde přeci jen o fyzickou přitažlivost. Jde i o to, kdo s tebou bude do smrti.
Přihlásila jsem se, protože jsou tu muži,
co se chtějí oženit a hledají nevěstu.
Nebylo co řešit.
DÁMSKÝ PŘÍBYTEK
- Páni. - Ahoj!
Jsem Briana!
Hrozně moc chci muže, co mě bude milovat takovou, jaká jsem.
Ne kvůli zevnějšku, ale pro to, jaká jsem uvnitř.
Až nám bude 95
a budu tahat prsa po podlaze, potřebuju, abys je pořád miloval.
To jsem trochu přehnala, ale vážně to tak cítím.
PÁNSKÝ PŘÍBYTEK
Ty vole.
Hustě.
Jsem nízký a ženy nechtějí chodit s nižšíma klukama.
Westley.
Je to naprd, ale tady budeme řešit, na čem opravdu záleží.
Jako kluk jsem chtěl být jako Hugh Hefner.
Švihák, co si mohl vybírat.
Ale každý chlap se dřív nebo později musí usadit.
Jsem připraven se oženit.
Ježiš, koukejte!
- Ahoj! - Ahoj!
Panebože!
- Ahoj! - Jak se máte?
- Vyšiluju. - Jo?
Vítejte.
Jsem Vanessa Lacheyová.
A já Nick Lachey, její manžel.
Dámy, vítejte u experimentu lásky naslepo.
Vyberete si tady ženicha.
Aniž byste ho předtím viděly.
Žijeme v odpojeném a rozptýleném světě.
Vaše hodnota je často souzena čistě podle fotografie na vaší seznamce.
Pravda.
Ale každý chce být milován takový, jaký skutečně je.
Ne kvůli svému vzhledu, rase, původu ani příjmu.
- Přesně. - Pravda.
Psychologové věří, že klíčem k dlouhodobému manželství je emoční pouto.
Nikoli fyzická přitažlivost.
Tady vaše vztahy začnou vytvořením intimního pouta,
aniž by vás něco rozptylovalo.
Funguje to takhle.
Příštích deset dnů, dámy, budete žít na této straně
a pánové na tamté straně.
Budete mluvit s řadou potenciálních partnerů.
Ale má to háček. Vzhled nebude hrát roli.
Odebrali jsme vaše zařízení.
Budete moct interagovat pouze pomocí soukromých buněk.
Bude vás dělit tenká stěna.
Vůbec se neuvidíte.
Rozhodnutí budou vždy jenom vaše.
Zvolíte si, s kým trávit čas.
Jakmile si vyberete, s kým chcete strávit zbytek života, navrhnete sňatek.
Pokud řekne ano, konečně se uvidíte
tváří v tvář.
Odejdete odsud společně, jako zasnoubený pár
s termínem svatby.
- Panebože. - Panebože.
Budete spolu bydlet, poznáte své rodiny
a za pouhé čtyři týdny
budete mít svatbu.
Mám husí kůži.
Chápe to někdo?
Bude to největší rozhodnutí vašeho života.
Řeknete své „ano“ někomu,
koho jste si vybrali, aniž byste se kdy viděli?
Nebo vás dostihne realita skutečného světa
a dáte mu navždy sbohem?
Tohle je úplně poprvé, kdy se odehrává takový experiment.
Musíme mít na paměti ústřední otázku:
Je láska skutečně slepá?
Snad ano.
Jste-li připraveni najít životní lásku,
projděte těmito dveřmi,
protože buňky jsou otevřené.
Jdu první!
Jestli se zamiluju a zasnoubím, tak s někým, koho jsem nikdy neviděla.
- Zní to šíleně. - Jdem na to.
Půjdu na několik rande narychlo a najdu si svého krále,
protože jsem královna.
Když budu mít štěstí, bude za tou zdí.
Zvláštní ale bude, že některé z těch žen se budou snažit dostat mého manžela.
Budu randit naslepo s řadou žen.
- Tak to rozjedem. - Do toho.
Ulovte si manželku.
Neuvidí, že jsem fešák, že se jim líbím.
Neřeknou si: „Mmm, tmavá pleť a vousy.“ Musí spoléhat na mou osobnost.
Je to skutečně láska naslepo.
Hodně štěstí.
Haló?
Haló, haló?
- Panečku. - Ty pokoje jsou fakt hezký.
- Haló? - Odzvučený.
- Vítej v mojí buňce. - Jo!
Rád tě slyším. Nemůžu říct „vidím“.
Co vidíš?
Je to jako scéna z Frozen.
Jdu rovnou po bonbónech.
Já asi půjdu po vodce.
- Vidíš něco? - Ne.
- Nic se neděje? - Nic.
Jsem Jessica Batonová, jsem z Rock Falls v Illinois.
Měla jsem daný standard.
Chodit jedině s klukem o rok až pět let starším.
A jedině se sportovcem, protože sama hodně sportuju.
Ale je mi 34 a podle kritérií, co jsem si určila, asi nikoho nenajdu.
Jsem připravená založit rodinu a chci mít ideální manželství.
- Jak se jmenuješ? - Jessica!
Těší mě. Jsem Mark.
Těší mě, Marku.
Tak se do toho dáme!
Pověz mi o své rodině.
Mí rodiče jsou přistěhovalci z Mexika.
Jsem mamánek.
Dobře! Poznamenám si to.
Babička měla 15 dětí.
- Kecáš. - Přísahám.
To je šílený.
Jsem Mark Cuevas, je mi 24 a jsem z Chicaga v Illinois.
Rodiče jsou z Mexika.
Nikdy nezapomenu na první rande na střední.
Řekla tátovi, že jsem Mexičan, a když mi otevřel, řekl:
„Vypadáš jinak.“
Proto se mi líbí tenhle experiment.
Dovolí vám jít fakt do hloubky a neřešit, jak ten druhý vypadá.
Je mi 24.
- Mně je 34. - Dobře.
- Nikdy jsem nechodila s mladším klukem. - Fakt?
Podle mě co vztah, to unikát. Je potřeba to brát kus od kusu.
Souhlasím. Odkud jsi?
Jsem z Illinois.
- Já taky. Odkud přesně? - Kecáš.
Dvě hodiny západně od Chicaga.
- Cubbies! - Já věděl, že fandíš Cubs!
- Do toho, Cubs! Do toho, Medvědi! - Za Medvědy bych dal život.
Každou neděli převleču psa...
jménem Payton Hester.
- Kecáš! - Dám jí Paytonův dres...
A koukáme na Medvědy.
- Dělám nejlepší chicagský sendviče. - Vážně?
Zapíšu si tě jako „Chicagský...“
Ne, vážně, můj sendvič je nejlepší.
- Je znát, že se usmívám? - Panebože.
- Jsem tak ráda, že tu jsi. - To je úžasný.
Přišla jsem zkusit experiment, ale nenapadlo mě,
že si s někým z fleku sednu.
S Markem to bylo hned.
Lišíme se rasově a věkově, ale rozhodně jsme z jednoho těsta.
Kámo, to bylo hustý!
Je super poznat tolik různých můžu, co se chtějí oženit.
Kvalita mužů je výborná.
Jmenuju se Lauren Speedová a je mi 32.
Jsem původně z Detroitu.
Máma mi aspoň jednou týdně zavolá a připomene mi, že moje vajíčka sesychají.
Jsem připravená mít manžela a vím, že mě taky hledá.
Takže je načase přestat blbnout a najít se, jasný? Je čas.
- Haló? - Ahoj.
- Jsem Lauren. - Cameron.
Odkud jsi, Camerone?
Jsem z Maine.
- Nikoho z Maine jsem zatím nepotkala. - Stačí žes potkala mě.
To se mi líbí.
- Čím se živíš? - Dělám s umělou inteligencí.
Když slyším „umělá inteligence“, představím si roboty...
Jo, v podstatě plánuju ovládnout svět.
To je super.
Jsem Cameron Hamilton, Je mi 28 a jsem z Lee, Maine.
Pořád slýchám, že na vědce nevypadám.
Což je docela vtipný, protože... jak by měl vypadat vědec?
Jako vědec věřím v tenhle experiment,
jenž odstraňuje zbytečné proměnné,
jako je etnikum, rasa, původ a především vzhled.
Na ničem z toho nezáleží.
Řekl bys, že jsi introvert nebo extrovert?
Spíš přirozenější introvert, ale dovedu být i extrovertní.
- Dobře. - Co ty?
Myslím, že jsem kombinace obou.
Ve společnosti se dokážu odvázat,
ale někdy si radši sednu doma,
pustím si film, popíjím víno...
- Souhlas. - ...a jím.
Super! Vaříš?
- Ano. - Dobře.
Co bys uvařila, kdybysme měli rande?
Nejspíš bych udělala lososa
- nebo kuře piri piri s rýží. - Mňam.
- To zní skvěle. - Jo.
- Taky vaříš? - Jo, vařím.
- Mám ráda muže, co vaří. - Jo?
- Ráda jím. - Můžu ti vařit.
- To je super. - No jasně.
Je zajímavé nevidět muže za tím sklem.
Musí mě poznat, můj tón a mou osobnost,
aniž by ho rozptylovala moje krása a moje prsa.
Co hledáš ve svém partnerovi?
Někoho, kdo mě podpoří a bude mě milovat.
Mám ráda, když mě muž obejme zezadu a cítím se jakoby malá.
To je dobře.
- Páni, chci tě poznat víc. - Já vím, líbíš se mi.
Ty mě taky.
Máš hezkej hlas, zníš mile.
Kdy se zase uvidíme?
Co nejdřív.
- Brzy na slyšenou, Lauren. - Pa, Camerone.
Cítím ke Cameronovi silné pouto a myslím, že umím odhadnout charakter,
takže se cítím víc jistá a jsem připravená
pokračovat v experimentu a poznat další muže.
- Jak to jde? - Nazdárek.
Nazdárek.
Ahoj.
- Ahoj! - Čau!
Co tě dokáže nejvíc odradit?
Odradit?
Panebože. Nesnáším...
nesnáším... nesnáším...
slyšet, jak někdo dýchá.
Jakou bys chtěl partnerku?
Krásnou... a štíhlou.
To vůbec nezní povrchně.
Kdybych měl hádat, asi budeš Afroameričanka.
Bavíme se poprvé a už se mě ptáš na vzhled?
Nepochopils to!
- Proč myslíš, že jsem Afroameričanka? - Podle hlasu.
Koho zajímá, jak vypadám? Jsem žena a to ti musí stačit.
Že nemám penis.
- Jsem běloška. - Vážně?
Chodila jsem jen s černochama,
ale popravdě jsem typ člověka, kterýho přitahuje osobnost.
Netvrdím, že si chci vzít Shreka,
ale kdyby to byl sympaťák...
Jsem Amber Pikeová. Je mi 26 a jsem z Augusty v Georgii.
Spousta lidí mě nebere vážně, protože...
nejsem ošklivá, takže...
Pár lidí mi dokonce řeklo,
že je příjemně překvapilo, že dokážu vést inteligentní rozhovor.
Šokuje je, že se pod tou krásou skrývá něco víc.
Uff.
Ahoj.
Ježiš, ahoj. Nevěděl jsem, že tam jsi.
- Hezkej chrocht. - Sakra! Musím se to odnaučit.
Čekala jsem s tím na druhý nebo třetí rande.
- Je to hezký. - Děkuju.
Jsem Barnett, je mi 27 let a bydlím v Cantonu v Georgii.
Těším se, že někoho poznám nejdřív po emoční stránce
a pořádně do hloubky.
- Jsem Barnett. - To je křestní?
Příjmení, ale přátelé mi tak říkají.
Kámoši mi říkaj Pikeová. V armádě i u roztleskávaček.
Ty jsi v armádě?
- Už ne. - A roztleskávalas?
V 17 jsem se přihlásila k Georgia Army Guard.
- Odsloužila jsem osm let. - Páni.
Jsem zvyklá trávit čas s klukama a někdy jsem prostě...
úplnej magor.
- Proboha. - Jo, takže...
Mám rád hezký holky. Je to sice povrchní, ale je to tak.
Snad tohle povede...
k něčemu jinýmu, skutečnějšímu.
Netuším, jak žádná z nich vypadá...
takže jsem nervózní, ale rád si povídám, takže...
Chceš děti, Barnette?
- Jestli mám děti? - Jestli je chceš.
No jasně. Ale...
- A máš děti? To je taky otázka. - Nevím o tom.
Dobře, to se mi líbí.
V buňkách se snažím zjistit, jestli berou můj humor a mou osobnost.
- Jsi nemotorná? - Poslední dobou ano.
Co v posteli?
Rozhodně nejsem stydlivá.
- Jsem panic. - To je pech. Další!
Nejtěžší je nevidět výrazy obličeje.
Asi na někoho působím úchylně.
- Čauky. - Nazdar.
- Jak se jmenuješ? - Jsem Jessica, a ty?
- Barnett. - Hezký jméno.
Jsem dost podivín. Co je nejdivnější na tobě?
To se mi líbí.
Koukneš na mě a řekneš si, že jsem...
dost holčičí,
což rozhodně jsem, ale ve skutečnosti miluju sport
a nebyla bych s týpkem, kterýho sport nebaví.
Sport nesnáším.
- Kecáš. - Jo, kecám.
Vždycky jsem hrál baseball.
Super.
- A pozice? - Jako jak to mám nejradši?
Na to ses ptala? Dělám si srandu.
- Nadhazovač. - To se ti povedlo!
Jsi vtipálek. Prokoukla jsem tě.
Je mi to jasný.
Mám vážnou otázku ohledně intimity.
- Do toho. - Co si myslíš o...
psech v posteli?
- Jsem spíš kanec... to byl fór. - Panebože!
Můj pes se mnou spí v posteli.
- Vážně? - Jo.
Super, můj taky.
Hrozně rád se tulím a ona to ví, takže...
Lžíce nebo lžička?
Co myslíš?
Asi lžíce.
- Ne. - Jsi radši vepředu a pes tě objímá?
- Úplně to vidím. - Hodí přese mě packu.
Mám ráda Barnettův sexy hlas a hodně se nasměju.
Líbí se mi, že působí jako hráč.
Nešli jsme moc do hloubky,
ale rozhodně máme dobrou chemii.
- Hezky jsme si pokecali. - Jo, bylo to fajn.
Byly tam hezký hlasy.
Myslím, že Jessica měla hezký hlas.
Zní nejvíc sexy.
Všem se líbily moje vtípky, úplně všem.
Jakože se všechny smály
a každou další bych si mohl vzít.
Rande za rande.
S pár holkama jsme si okamžitě sedli,
takže mým cílem je zjistit, kde je něco špatně,
něco, přes co nejede vlak buď u mě nebo u ní.
Měls někdy psa?
- Nikdy jsem psa neměl. - Aha.
Takže jsem mimo?
To ne. Pokud bys na psa nikdy nekřičel.
To někdo dělá?
Lidi.
Víte, přišel jsem najít lásku a mluvit o psech nestačí.
Ježiš, zním jako kretén.
- Jak se jmenuješ? - Diamond.
Diamond? Dobře. Jak se máš, Diamond?
Fakt se tak jmenuju.
Slyšela jsem ty pochyby v tvým hlase.
Jsi striptérka v baru? Žertuju!
Já věděla, že to řekneš. Asi chceš ztratit body. Mínus pět.
Barnett? Ani náhodou! Pokračuj v krasojízdě.
Spousta holek má otcovský komplex v tom smyslu, že potřebuje pozornost muže.
Než abych byla jednou z nich, stala jsem se vlastním mužským vzorem.
Byla jsem jako kluk, chtěla jsem dělat na autech.
Chtěla jsem jsem stavět věci vlastníma rukama. Chtěla jsem být drsná.
Haló?
Božínku, holky.
- To bylo zvláštní. - Panebože.
Paráda.
Se kterou se vidíte?
S žádnou, byla tam zeď.
Rozhodně mám oblíbence. Co je ne...
- Nechcete porovnávat? Mám jednoho... - Co když máme stejnýho?
Tak tě zbiju.
Nejlepší byl Barnett. Strašně jsem se nasmála.
Je děsně sarkastickej a perverzní.
Přesně jako já!
Jakmile zjistíš, co jsou zač a jaký jsou uvnitř,
máš pocit, že na vzhledu nezáleží?
Podle mě když někoho poznáš na týhle úrovni, stane se atraktivnější.
- Jo. Souhlasím. - Myslím.
Než jsem sem přišla, soudila jsem podle zevnějšku.
Vždycky šlo v první řadě o fyzickou přitažlivost.
Asi to zní šíleně, ale do 24 hodin jsem našla...
možná tři potenciální chlapy, se kterýma se vidím do konce života.
Je tu někdo panic?
Někdo se mě na to ptal.
Fakt?
- Jsi panic? - Jo.
- Vážně? - Jo.
Dobrá otázka. Protože...
Jak brzo je moc brzo?
- Když přijde pravá chvíle pro oba... - Někdy do toho musíš jít.
Bože.
Každá holka čeká na svého prince a já chci vědět, že to je ta pravá.
A klidně si na to počkám.
Kolikrát jste to nejvíc dělaly za jeden den nebo noc?
Čtyřikrát.
No teda!
- Je to hodně? - Lillie Mae!
Nezadřela ses?
Myslíte si, že je potřeba mít sex ještě před svatbou?
Těžko říct.
- Je to do konce života. - Jo.
Kvalitní sex je v manželství nutnost.
Očekávám, že mě jako muže uspokojí a že já uspokojím ji.
Ale tady se snažím najít někoho, s kým strávím zbytek života,
aniž bych věděl, jak vypadá.
Je to úplně na palici.
Záleží na velikosti nebo na vlnobití?
Rozhodně na velikosti,
protože bez toho, co vlnobití spouští, žádný vlnobití není.
- Když ho má fakt malýho... - Ježiš.
Proč ho musí mít „fakt“ malýho?
Bože!
Fakt hodně malýho, nebo...
- Panebože. - Boha jeho.
Jaký trauma jsi to zažila?
Uklidni se.
Musíte vrátit hada do klece, zpátky do bedny.
2. DEN EXPERIMENTU 36 DNÍ DO SVATEB
Co asi dělaj kluci?
No jo, co vlastně chlapi dělaj, když nemůžou hrát videohry?
„Vo co, že udělám víc kliků, vole.“ „Tak dělej, vole.“
15, 16...
- Dýchej! - 17, 18,
- 19, 20. - Jak se mu prohnuly záda...
Když jsme se zahřáli, co si dát závod v klikách?
Jdu do toho.
Jsem Carlton Morton, je mi 34 a jsem z Opelousas v Louisianě.
Dobře jsem se vyspal a můžu na rande.
Je načase zúžit výběr.
- Haló? - Ahoj!
Zníš spokojeně. Kéž bys mě takhle zdravila každý ráno.
Já jenom... Jsi vtipnej. To se nedá.
Řekni mi, čím jsem tě nejvíc zaujal.
Počkej, vyndám si poznámky.
Mám tady, že máš skvělou povahu, že máš morálku a hodnoty.
Je super, že rád cestuješ, protože já taky.
Ale já nikdy nebyl ve Vegas.
- Nebyls ve Vegas? - Nikdy.
Těším se na tu chvíli, až budu ve Vegas pařit na stole.
Už vím, kde budeš mít rozlučku.
- Když mě pustíš. - Jak to myslíš, pustím?
Hele, fakt dlouho čekám, až se zamiluju, a nechci to zkazit.
Jsem Diamond Jacková, je mi 28 a jsem z Chicaga v Illinois.
Vím, že jsem přitažlivá žena a chlapi se za mnou otáčejí.
Práce profesionální tanečnice má svoje výhody i nevýhody,
hlavně ve vztazích. Chlapi se mnou někdy mluví
jen kvůli vzhledu nebo kvůli práci, kterou dělám.
Chci někoho, kdo mě pozná takovou, jaká jsem.
Máma mi nedala jméno Diamond jen tak pro nic za nic.
O to ve vztahu jde, musí v něm být důvěra.
Jsi úplně jiný typ ženy, a to se mi na tobě líbí.
Kdybys řekla: „Minule jsi tam vyváděl,
- nepustím tě.“ - Ne.
To je další vztahová věc. Minulost má zůstat v minulosti.
Nejsem tvoje bývalá, co tě podvedla nebo si tě nevážila.
- Jo. - Já jsem Diamond.
Chci, aby se můj král bavil a žil si svůj život.
- To je super. - Šup do Vegas!
A všechno mi pak povíš.
Cítím s Diamond dobrou chemii.
Jak se mnou mluví, jak mě rozesmívá.
Těším se, až zapátrám hlouběji a zjistím, jestli je ta pravá.
Šla bys na další rande?
S tebou bych na další šla.
Zkoušíš nasadit svůj sexy hlas?
To ne!
Bavím se se spoustou holek,
ale s Jessicou máme silnou citovou vazbu.
Řekla bych, že na rozhovor s tebou se vždycky těším nejvíc.
- Já taky. - Přísaháš?
- Jo. - Super, hned se cítím líp.
Hrozně si sednu se všema holkama, se kterýma se bavím.
Jak je, LC?
- Jak je? - Máš se?
Jsi nejhustší holka, se kterou jsem si povídal.
To mě těší.
- Moc mě to s tebou bavilo. - Tak to se máš na co těšit.
Je zvláštní, jak se mi ty holky míchaj v hlavě.
- Ahoj. - Barnette, tady Amber.
Amber je děsivá. Fakt se mi líbí.
Hrozně rád se s ní bavím, ale trochu mě děsí.
Byla jsem první, kdo vypálil střelu AT4
a strefil cíl, jakože jsem vyhodila tank do povětří.
- Jsi hustá jak svině. - Že jo?
Ty bláho.
Věř mi, nedostatkem sebevědomí netrpím.
- Bavíš se dobře? - Jo.
- Teď je to lepší. - Dobře.
Jessica by byla dobrá manželka. Nechápu, jak může být ve 34 svobodná.
Určitě to má háček.
Na nic jsem nenarazil, a že se snažím.
Vím, že chce každej děti a tak, takže když se vezmem,
začnem hned nebo chceš rok počkat? Jakože se ještě rok poznávat.
Jsem ready. Nemám harmonogram.
- Dobře. Říkal jsem si... - Jakože...
Chci mít jistotu, žes sem nepřišla jenom založit rodinu. Chci mít jasno.
Tak hele, panáčku, jsem kus, jasný?
Jsem fakt kus.
Nechci tvý semeno.
Poznal jsem tě po hlase, LC. Máš krásnej hlas.
Pár chlapů mi řeklo, že mám super hlas.
Sakra, nejsem první, kdo ti to řekl.
Kdybych měl manželku, chtěl bych, aby byla šťastná, svobodomyslná,
dobrodružná,
a asi proto je LC jedna z favoritek.
Neunavujou tě už ty svatební otázky?
- Vlastně jich moc nebylo. - Fakt?
- Vezmeš si mě? - Jasně.
- Tak jo. - To bylo rychlý. Můžeme jít.
Jsem LC, je mi 26 a jsem z Tampy na Floridě.
Určitě se chci vdát a být milována.
To je přece základní lidská potřeba. Kdo tvrdí, že to nechce, lže...
a měl by se léčit.
Nejsem tak elegantní, jak by se při žádání o ruku slušelo,
ale zase mám kraťasy.
Já mám roztrhaný džíny s vysokým pasem.
Kalhoty s vysokým pasem nemám rád. Škoda krásnýho zadku.
- Jsi dost přímej. - Aspoň víš, co mám rád.
- Ahoj. - Ahoj, Camerone.
Jsem rád, že to jsi ty.
Taky mám radost.
Těšil jsem se, až si zase pokecáme.
A já se těšila na tebe.
- Jak se právě teď cítíš? Povídej. - Cítím, že jsem navázal pár spojení.
Neměl bych to přiznávat, ale nejsilnější je to s tebou.
- Taky k tobě cítím silnou vazbu. - Dobře. To doufám.
Co tě ke mně nejvíc přitahuje?
Vysíláš skvělý vibrace. Mám pocit, že...
máme dobrou chemii, že si sednem. Není to nucený.
- Přesně. - Tak mi řekni,
co je pro tebe nejdůležitější vlastnost...
co by tvá žena měla mít.
Neměla by se bát mluvit o složitých tématech.
Měla by chápat, co jsem za typ člověka,
protože jsem v něčem zvláštní.
Třeba to, že jsem vědec, ale sedm let jsem pracoval jako hasič.
- Páni. - Jo.
Taky jsem dost citlivý, což může být klad i zápor.
Cením si u mužů citlivosti.
Kvůli čemu jsi naposledy brečel?
Mámě diagnostikovali Parkinsona, takže těžkosti s mámou.
Chápu. Taky jsem zatížená na rodinu.
Někdy je tak straně moc miluju.
Cítím to stejně.
Nějak mě to vzalo.
Mě to taky vzalo.
- No teda. - Chtěla bych tě obejmout.
- To bych moc rád. - Já vím.
V životě jsem tolik nemluvila o emocích.
Bez všech těch rozptýlení je to úplně něco jinýho.
Bez telefonů, textovek,
bez obav z toho, co si ostatní myslí o našem vzhledu.
Chci říct, sedím tady a brečím
s mužem, kterýho jsem nikdy neviděla.
To je sotva druhý den. Páni.
- Páni. - Vypadáš šťastně.
Já vím.
- Asi jsem ho našla. - Cože?
Dneska jsme spolu plakali.
- Cože? - Proč?
- Co? Jak? Povídej. - Dneska?
Mluvili jsme o našich rodinách a oba nás to nějak vzalo.
Řekl: „Mě taky,“ a najednou brečíme, protože milujeme svoje rodiny!
- Super! - Páni!
- A najednou jsem brečela. - To je tak milý!
- Taky si říkám. - Krása.
Nemůžu uvěřit, že jsem právě brečela na rande v buňce.
V podělaný buňce.
Brečelas v buňce!
- Takže je to tvůj hlavní kandidát? - Rozhodně.
3. DEN EXPERIMENTU 35 DNÍ DO SVATEB
Nikdy jsem neměla čas se soustředit jenom na...
hledání lásky.
V tomhle experimentu trávíte každou vteřinu hledáním spřízněné duše.
- Jak se dnes máš? - Měla jsem čtyři hodiny randění!
- No jo. - Hrozně jsem toho namluvila.
- Těšil jsem se na tebe. - Já taky.
Mluvíme o tolika věcech, že zapomínáme na zásadní otázky.
Dobře. Tentokrát to uděláme.
Tohle rande věnujeme zásadním otázkám.
Jasně.
Naposled jsem chodila s někým, komu bylo 41.
Tehdy jsem si připadala, jako bych kus života přeskočila.
Bojíš se, že se tak taky cítím?
Jo. Říkám si, že se se mnou ocitneš ve stejný situaci.
Nedovol, aby tě to brzdilo.
Fajn. Jenom chci být realista.
Je jí 34 a mně 24, no a?
Věk je jenom stav mysli.
Charakternost je pro mě vším.
Jsem silná...
křesťanka.
To mě poser, jsme tatáž osoba.
Chci vychovávat děti ve víře, v křesťanství, v...
Taky mě tak vychovali. Mám na hrudníku tetování
kříže s iniciálama rodičů a sourozenců,
s místem pro iniciály svých dětí
a žalm 19:14 napříč tím křížem.
To je super.
Mám radost.
- Kolik chceš dětí? - Tři.
To beru.
- Dobře. - Chci dva kluky a holku.
To je super.
Bolí mě obličej.
- Proč? - Z usmívání.
- Vážně? - Možná.
To je fakt super.
Učím se sama o sobě a zjišťuju, že hledám věci, co jsem ani nevěděla,
- že hledám. - Přesně.
Takže ty pravidla, co jsem si vymyslela, jakože musí být v určitým věku,
a musí mít rád to a to...
A najdu někoho, kdo nic z toho nesplňuje!
Přesně!
Mark mi dnes řekl, že má na hrudníku tetování kříže
a má tam dvě místa pro svoje děti.
Hrozně moc toužím stát se matkou
a potkat někoho, kdo je na to připraven...
Nikdy jsem s nikým tenhle typ hovoru nevedla.
Je to fakt síla.
Rozdíl ve věku je podle mě to nejsilnější,
nejšílenější pojítko.
Láska na první po...
- Poslech? - Hlas?
Nikdy by mě nenapadlo, že během pár dní vzniknou city, co cítím.
Skutečně mezi mnou a Markem vzniká duševní pouto,
ale občas mi naskočí realita a řeknu si, co na to řeknou mí přátelé a rodiče?
Mark je...
o pět let mladší než můj mladší bratr a ten je o pět let mladší než já.
Tak jo, pánové.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak je, Jessico? - Co tam děláš?
Nic, teď jsem přišel.
Hrozně rád si s Jessicou povídám.
Je prostě hustá.
Kdybychom byli svoji, co bys chtěla, aby tvůj muž dělal
- když přijdeš domů? - Dobrá otázka.
Nemusí to být nic zvláštního, prostě přijít domů a...
moct spolu být na gauči.
Jo.
Jenom ruce.
Jo. Ruce.
I kdybys měla stresující den, chci, aby ses na mě koukla a řekla si,
že mě hrozně ráda vidíš.
Prostě se při pohledu na mě rozzářit. Po tom toužím.
- To je přesně to, co hledám. - Jo.
Fakt hodně tvrdě dřu.
Mít proč přijít domů, to je přesně ono.
Nikdy jsem se nikoho neptala, jaký by byl manžel,
a s Barnettem to dneska bylo to fakt nažhavující.
Po pár rozhovorech s Markem jsem se rozhodla, že to je můj kluk,
ale teď jsem trochu na vážkách, protože k Barnettovi mám silné city.
Umím si je oba představit jako manžely, což je šílený.
4. DEN EXPERIMENTU 34 DNÍ DO SVATEB
Být tady je něco neskutečného,
nikdy jsem nic podobného nezažil.
Co se tady stane za den může tam venku trvat měsíce.
Je to emoční horská dráha.
Jak se máš?
Teď už mnohem líp.
Pořád na tebe myslím.
- Nemůžu spát. - Taky na tebe myslím.
Mluvila jsem o tobě.
Jako blázen.
To se mi líbí.
Snažil jsem se si tě představit.
Což samozřejmě...
nejde, ale...
Nejde.
V mojí hlavě mě skoro můžeš vidět, i když samozřejmě nemůžeš.
Jen si říkám, že mi to musí slušet. Ale je to divný.
Vždycky víš, co říct.
Ale je to tak. Je to tak.
- Camerone? - Ano?
Myslím, že tě miluju.
Miluju tě.
Páni.
Miluju tě.
Miluju tě!
Fakt jsme to řekli?
Jo.
Nemůžu dýchat.
Dobře.
Ty brečíš?
Trošičku.
Začíná jít do tuhýho.
Zamiloval jsem se, aniž bych ji kdy viděl.
Říkám si, že je to hrozně uspěchaný, ale vůbec mi to nevadí.
Je to, jako bych skákala z letadla.
Je to děsivý.
- Jo. - Ale úžasný.
Je to děsivý.
- Ale věřím ti. - Já tobě taky.
Když se vezmeme, tam mám navždy jasno.
- Já taky. - Musí to fungovat.
Ano.
Jo.
Děsí mě, že něco, co odjakživa hledám,
může mít člověk za tou zdí.
Jako bych se zamilovávala do cizího člověka, ale znala ho.
Kéž bych tě teď mohla...
jenom tak držet.
Jo. Nápodobně.
Jsme od sebe tak dva metry.
Ale já jsem tady.
Jo, jsi tady.
Já vím.
Jak se máš, Diamond? Čekal jsem na tebe.
Taky na tebe čekám.
- Chci o tobě vědět víc. - Co chceš vědět?
- Co by tě zajímalo? - Tvoje nejhlubší, nejtemnější obavy
z toho si někoho vzít.
Líbí se mi, že mě nevidí.
Líbí se mi, že mě Carlton skutečně poznává.
Líbí se mi, když se mi otevře. Zdá se, že mi důvěřuje,
že se se mnou cítí v bezpečí a říká mi věci, co mi u muže chyběly.
Bojím se, že mi to ublíží. Byla jsem zranitelná
a v minulých vztazích jsem cítila, že do nich dávám všechno,
aby byl partner šťastný.
Ukázalo se, že to tak nebylo, a proto jsem tady.
Chci být šťastná. Nechci být zklamaná
- a nechci se stydět. - Jasně.
Učili mě, abych byla silná, abych nebrečela, abych...
Mám drsnou výchovu.
Jak myslíš, že je mně? „Kluci přece nepláčou!“
Vtloukají to černým klukům do hlavy už od dětství.
Já vím.
Musel jsem se naučit se otevřít,
a že je v pořádku být citlivý, zranitelný a mít emoce.
Jsem synem kazatele, a protože jsem tak otevřený a přímočarý, lidi si myslí,
že mám určitě silné sebevědomí.
Ale v hloubi duše se tak necítím.
A vždycky jsem byl romantik.
Chci být milován pro to,
kdo jsem.
Bezpodmínečně a bez zábran.
Páni, hluboká myšlenka.
Můj největší sen je najít ženu, co mě bude bezpodmínečně milovat,
co bude vždycky stát při mně.
Ale mám velké tajemství.
V určitou fázi svého mládí
jsem zjistil, že mě přitahujou srdce. Jenom srdce. Tečka.
Bez ohledu na pohlaví, nešlo mi o sex.
Chodil jsem s klukama i holkama.
Ale teď chci ženu, protože žena
podle mě do vztahu vnáší jakousi lásku
a něhu, kterou u chlapa nenajdete.
Nejvíc se bojím, že se do někoho strašně zamiluju,
budu se chtít oženit a ona mi na poslední chvíli uteče od oltáře,
protože nesnese pomyšlení být s někým, jako jsem já.
5. DEN EXPERIMENTU 33 DNÍ DO SVATEB
Tak co?
Takhle šťastnej jsem už dlouho nebyl.
Prostě jsem v sedmým nebi.
Jessica.
Potřebuju...
se napít.
Jsem typ člověka, co vycítí vibrace a situace.
V Barnettovi jsem vycítil změnu a došlo mi, že se mu líbí Jessica.
- Není to moc? - Moc málo.
Proč máš nahoře tolik vzduchu?
S tím nic nenadělám.
Šel jsem sem
s otevřenou myslí a s tím, že možná najdu lásku.
Je vzrušující najít tak rychle člověka, se kterým bych mohl strávit zbytek života.
Jessicu.
Něco ti prozradím.
Nepustím si k srdci moc lidí.
Zavřu se a myslím, že jsem byl vždycky takovej.
Když jsem poprvé vešel k tobě do místnosti, měl jsem jasno.
Bylo to jako... jako bych...
Neumím to vysvětlit, prostě jsem vešel, obešel jsem gauč, otočil se,
tys řekla „Ahoj“ a já věděl, že to je ono.
Nechápu proč.
Snažil jsem se to ukočírovat, ale jsi první, kdo mi fakt rozumí.
Jsi to nejmilejší na světě.
- Jak to myslíš? - Zbožňuju, když se rozvášníš.
Jak to myslíš?
Chci tě obejmout.
Cokoli řekneš je totálně nad moje očekávání.
Je to...
prostě síla.
Moje poslední holka mi zlomila srdce...
podváděla mě a tak, a až teď jsem dokázal rozbourat tu zeď,
co jsem si postavil kolem srdce, a...
myslím to vážně, že se takhle nikomu neotvírám...
Já...
Víš, já...
Bože.
Chci tě.
A ptám se tě...
strávila bys se mnou zbytek života?
Co si o tom myslíš?
Hrozně jsme se posunuli a stačily dny, ne týdny, a...
určitě...
si umím představit odsud odejít s tebou.
Vážně. Je zvláštní to takhle říct.
To je ono!
Tohle je úžasný.
Chci strávit život se skutečnou partnerkou a Jessica by nemohla být vhodnější.
Jdu do toho.
- Tak zatím. - Ahoj.
Měj se, pa.
Dneska nastal největší zlom.
Jakože „Kurva, to je vážný!“
- Jo! - Jakože...
s Jessicou to začíná být o citech. Dostali jsme se hodně pod povrch.
Všechny karty jsou na stole.
Koho sis vybral?
To neřeš.
Je těžký vědět, že někdo si vytvořil pouto s někým,
s kým sis myslel, že ho máš ty.
Jessica?
Jo, Jessica.
Ale...
tamhle Mark je zní úplně na větvi.
Mark je hodně vášnivý a je z Jessicy úplně vedle.
Je mu 24 a jí je 34.
Nevím, jestli je na to připraven.
Problém je, že jsem se s ní ještě nedostal tak daleko.
- Trochu jsem se... - Teď máš šanci.
Bojím se být sám sebou a že mi někdo ublíží nebo já jemu, takže...
se bojím otevřít a ztratit to spojení.
Řekni jí, co cítíš. Překonej zábrany a dej do toho všechno.
Nejhorší je nedat tomu všechno a nikdy se nedozvědět, jak by to dopadlo.
Tomu se určitě vyhni.
Prostě to udělej.
Fakt mě to otevřelo.
Souhlasím s tebou.
- Líbí se mi, jak... - Líbí se mi to.
Pronikneme si vzájemně do nitra a nerozptyluje nás: „Ach, ty modrý oči“
Prostě takhle to chci.
Vyložím všechny karty, řekni mi upřímně, co jsi zač,
já to řeknu tobě a buď to přijmeš,
- nebo si nejsme souzeni. - Přesně.
Rozhodně mi to změnilo život.
Uběhlo sotva pět dní a já vím, za koho se chci provdat.
Nemůžu tomu uvěřit.
Za pět dní!
Bože, to mi dýl trčelo jídlo v lednici.
Je to mazec.
Trávím každou vteřinu tohoto experimentu
hledáním manželky,
a asi jsem ji našel.
Hrozně mě přitahuje, a to jsem ji nikdy neviděl.
Vím, že Lauren je ta pravá, a že nemusím dál hledat.
Jsem připraven požádat Lauren o ruku.
- Ahoj. - Ahoj.
- Ráda tě slyším. - Taky tě moc rád slyším.
- Stojíš, nebo sedíš? - Sedím.
Můžeš jít blíž ke zdi?
Jasně.
Jdu ke zdi.
Dobře?
Lauren Michelle Speedová...
A sakra.
Cítím se tak požehnaný, žes mi vstoupila do života.
Hrozně tě miluju, a chci...
s tebou strávit zbytek života.
Vezmeš si mě?
Ano, vezmu!
Ano, Camerone.
Vezmu si tě, budu tvou ženou.
Připadám si jako ve snu. Jako bych se vznášela.
- Jsme zasnoubeni! - Jsme zasnoubeni!
Připadám si doslova...
jako v pohádce.
Jsi nádherný člověk.
Vím to, i když tě nevidím.
- Jsi můj budoucí manžel. - Jsi moje budoucí žena.
Ty vole!
- Uvidíme se zítra. - Ahoj!
Zítra konečně spatřím Camerona,
poprvé osobně.
Budu se mu moct podívat do očí, chytnout ho a políbit ho.
Nemůžu se dočkat, až konečně spatřím muže, do kterého jsem se zamilovala.
Jsem zasnoubená!
Řekla ano.
Panebože!
Je to super chlapík!
Zvedněte ho!
6. DEN EXPERIMENTU 32 DNÍ DO SVATEB
Netušila jsem, že si vytvořím vztah, natož dva.
Nevím, kde se vzali.
Mark má vše, co jsem kdy chtěla, chce se za každou cenu oženit,
a je těžké přijmout, že...
si mě vybral.
Pořád si říkám, jestli to v reálu může fungovat.
Je mezi námi věková propast,
a můj vztah s Barnettem za těch pár dní
hodně pokročil.
Musím zjistit, jestli tam něco je.
Čau, B.
- Tak jak? - Co děláš?
Relaxuju. Co ty?
Jsem hrozně ráda, že jsi dneska moje poslední rande.
Vím, s kým se Jessica pořád baví a co k ní dotyčný cítí.
Co když říká všem to samý?
Toho se fakt bojím.
Nechci jí dát svý srdce a...
nechat si... ublížit.
Přestaň mi chvíli mazat med kolem huby.
Ty jsi naštvanej?
- Naštvala jsem tě? - Ne.
Mluv se mnou.
Proboha.
Právě teď mám v hlavě dost zmatek.
Proč?
Mám pocit, že si myslíš, že jsem úplně blbej.
Vím, co jste právě řešili s Markem. Vím, že od tebe právě odešel.
Vypadal strašně sebejistě a to mě vyděsilo.
Když jsem to viděl, napadlo mě, že na tom možná nejseš...
že necítíš to samý, co já.
Nemyslíš, že já na druhý straně neslýchám věci?
Několika holkám se fakt líbíš, ale nemyslíš to podle nich vážně.
A ta vojenská holka mi nakope prdel, vím to.
Tak to neházej všechno na mě.
Jessico.
Co?
Od začátku jsi byla na prvním místě.
Kdybysme tu byli sami...
bez ostatních kluků a holek, tak tě zítra požádám o ruku.
Fakt?
Jsi jako jin pro můj jang.
Ani nevíš, jak jsem šťastná.
Je mi 34 a nikdo mi nikdy nic takovýho neřekl,
že je připraven mě požádat o ruku, že odsud chce odejít bok po boku.
Barnett všechno změnil, asi bych řekla ano.
Co chceš, abych udělala?
- Co já chci? - Udělám cokoli budeš chtít.
Jestli chceš, abych zítra všechny ostatní utnula, udělám to.
Jenom chci jasný rozhodnutí.
Dobře.
Včera jsme se s Cameronem zasnoubili.
Chce, abych byla jeho ženou!
Lidi, mám snoubence!
Panebože. Budu vdaná žena. Jsem tak nadšená.
A dneska ho konečně uvidím na vlastní oči.
Nemůžu se dočkat, až spatřím muže, do něhož jsem se zamilovala.
Samozřejmě chci vědět, jak vypadá.
Snažil jsem se to moc neřešit,
abych ji přijal, ať vypadá jakkoli.
Celou dobu jsem neřešila, jak ten člověk vypadá,
jestli je to běloch nebo černoch, jestli je mladý nebo starý.
Ale když jsem teď tady, bojím se.
Co když se mu nebudu líbit, nebo on mně?
Možná se teď cítí stejně jako já.
Trochu šíleně, trochu nervózně,
s trochou nevolnosti.
Existuje možnost, že nebude cítit to co já, a to mě děsí.
Nemůžu dýchat.
Děsí mě to.
Mám z toho strach.
To je všechno.
Jakožto svědomitý vědec
jsem do toho šel s úmyslem otestovat hypotézu: je láska slepá?
A...
úspěch!
Našel jsem člověka, s nímž chci strávit zbytek života.
A netuším, jak vypadá.
V TÉTO ŘADĚ UVIDÍTE
Jsem zamilovaná až po uši.
Ne proto, že se mi líbil někdo na druhé straně místnosti,
ale proto, že jsem s někým zažila emoční pouto jako nikdy předtím.
- Sakra. - Jsem děsně nervózní.
Nevím, jestli mám brečet, nebo se smát...
- Panebože. - Do prdele.
Šimrá mě v břiše.
- Lásko! - Proboha, moje snoubenka.
BUDE ZÁLEŽET
NA ZEVNĚJŠKU?
- Tak jsem si ho fakt nepředstavovala. - Byla to hrozná chyba.
Když se zamilujete, přijde i přitažlivost.
DOKÁŽE JEJICH EMOČNÍ POUTO
PŘERŮST V TĚLESNÉ?
Ty mě nepustíš, co?
Fyzické pouto tam rozhodně je.
Nic bych na něm neměnila.
PROJDE JEJICH LÁSKA ZKOUŠKOU
V REÁLNÉM SVĚTĚ?
Bydlet s mým snoubencem bude úplně nové dobrodružství.
- Pořád uklízím. - Tos už říkala.
Proč si berete mou dceru?
Byl jsi někdy v místnosti plný černochů?
Takovou lásku nemůžu znova ztratit.
Byl jsem sakra upřímnej, nikomu jsem kurva nelhal!
Před dvěma týdny jsi neměl vůbec jasno. Chci vědět, že děláš...
co je pro tebe správný.
Poslouchej mě a přestaň mě už konečně přerušovat.
Jednou se ohlédneme a řekneme si: „Bylo to správný rozhodnutí?“
Jdi do prdele, ty čůráku!
Chci si ho vzít? Nevím.
AŽ PŘIJDE DEN SVATBY KAŽDÉHO Z PÁRŮ
- Manželství je navždy. - V sázce je hodně.
Tohle není žádná hra. Je to zbytek našich životů.
Běloch, černoch, vysoký, malý, moc mladý, moc starý?
Vždy jsem chtěla věřit, že láska je slepá.
BUDE ZÁLEŽET NA VZHLEDU, NA VĚKU A NA RASE?
Dnes jsme přišli zjistit, jestli je láska slepá.
Berete si ho za svého právoplatného manžela?
Nevím, jestli tu svatbu zvládnu.
Tohle nedám!
Přestaňte nahrávat.
Překlad titulků: Jiří Nehyba