VIDĚLI JSTE
Vítejte v Láska je slepá.
Konečně budete mít šanci zamilovat se
na základě toho, kdo jste uvnitř.
Chci někoho, kdo uvidí, jaký jsem
a bude mě opravdu milovat.
S tebou můžu být zcela sám sebou.
Pokud se zamilujete, zasnoubíte se.
- Vezmeš si mě? - Rozhodně.
Vezmeš si mě?
Bude mi ctí si tě vzít, Tylere.
Chci vědět, jestli si mě vezmeš.
- Ano. - Ano.
Pak konečně poprvé uvidíte své snoubence.
Rams?
Proboha.
Ahoj.
Ty jsi krásnej!
Jaké je být zasnoubená?
Divný.
Co jsem to provedla?
Až doteď
byla vaše přitažlivost založena pouze na citech.
Snad proměníte citové spojení i na to fyzické.
Nečekala jsem, že vůbec najdu někoho jako ty.
Začnou v tom hrát roli
vzhled, rasa, věk, rodina a finance?
Jsi zasnoubený
a píšeš jiné holce, že s ní chceš dělat nechutný věci?
Ano.
Takovej sobeckej zmetek.
Dal jsi mi na prst prsten.
A teď jsi mě o všechno připravil.
Nejvíc na světě si přeju tohle.
- Už se asi nechci snažit. - No…
Kdy si už sundám ty růžové brýle a podívám se na realitu?
Absolutně nemůže nastat situace, kdy bych se tam postavil
a udělal z tebe svou manželku.
Co mám s Taylor, je svatý grál života.
- Miluju tě. - Taky tě miluju.
Mám pocit, že s tebou po boku dokážu cokoli.
Máš teď nějaké pochybnosti ohledně dalšího pokračování?
Ne.
- Miluju tě. - Taky tě miluju.
Pokud se ani jedné rodině nelíbí, že je to takhle rychlé,
má smysl se brát?
Já nejsem naštvaná proto, že jsi nějakému páru pomohl k dětem.
Ale jsou to tvoje děti.
Tohle jsem nečekala.
Nepochybuju o tom, že tě miluju. Nechci tě ztratit.
Děsí mě to, protože nechci dojít do bodu, kdy bychom se rozvedli.
Ale to je riziko každé lásky, Ramsesi.
Čeká nás skvělá budoucnost.
Chci si tě vzít.
RAMSES, 34 KOORDINÁTOR PROGRAMU
Tohle je riziko každé lásky, Ramsesi.
Chápu, že zamilovat se je risk. Hrozí ti zlomené srdce.
A tomu já rozumím.
Ale včera jsem mluvil s matkou mé neteře, LaDallas,
pak taky s bratrem.
Dlouho jsme mluvili o mém předchozím manželství a o tomhle.
Dozvěděl jsem se nové věci.
Dozvěděl jsem se, že to mou ex
po rozvodu zranilo mnohem víc, než jsem tušil.
A bojím se, že by se mohlo stát něco,
kdy bych ublížil tobě.
Já ne… Vím, že je to risk, ale…
Panebože! Nemůžeš… Zabíjí mě to.
Zrovna jsme mluvili o tom, jak čeká nás něco krásného,
je to šíleně stresující a děsivé, týká se to lidí kolem nás a citů.
Ale jde hlavně o nás dva.
Potom, co jsem byl ženatý a viděl jsem jiná manželství
a naslouchal jiným párům, mám pocit, že láska nestačí.
Myslím, že musí fungovat i jiné věci.
To asi jo.
- Láska je důležitá, ale… - Takže je mezi námi jen láska?
Ne, že bychom měli jen lásku.
Vytvořili jsme si neuvěřitelné pouto, a máme…
To spojení je úžasné, ale jsou tu jisté věci
které nemůžeme obejít.
Jako věci, které…
Zvlášť, když dojde na společné bydlení,
na trávení společného času.
To je brutálně důležité.
A pokud tohle nefunguje moc dobře,
může nás to postupně zdrtit.
Je tu víc než láska.
Nemilovala jsem člověka, kterého vidím,
zvlášť včera, ale probrali jsme to.
Že potřebuješ svůj prostor.
Já tě miluju dost na to, abych pochopila, co potřebuješ
a zkusila ti to dát.
Tohle manželství je slib a závazek.
A se závazky přichází odpovědnost.
Projít vším, čím musíme projít.
Slibuju, že s tebou půjdu životem.
Protože si myslím, že spolu jsme a budeme skvělí.
Myslím, že s tebou se objevují moje kladné stránky,
které často neukazuju.
A myslím, že se mnou se v tobě
objevují kladné stránky.
Vždycky jsem se řídil svými emocemi, poslouchal pocity.
A myslím, že láska je důležitá.
Moje pocity mi říkají, abych pokračoval, ale…
Tenhle přístup mě v minulosti dovedl ke špatným rozhodnutím.
Nechci si pak vyčítat, že jsem se tu řídil svými pocity.
Pořád jsem si říkal,
ať se nenechám vést jenom pocity.
Musím k tomu přistupovat víc logicky.
Nechci se se pak jednou ohlédnout zpět a říkat si,
že jsem to udělal znovu, že jsem udělal tu samou chybu.
- Ale teď to tak necítíš. - Jak to myslíš?
Nemáš pocit, že děláš chybu.
Až doteď jsem neměl pocit, že dělám chybu.
Ale po těch rozhovorech mám pocit,
že je pár okamžiků a pár věcí, nad kterými jsem mávnul rukou
a nedával jsem jim potřebnou pozornost,
protože jsou důležité.
Já slyším, co říkáš, ale nemám se tu čeho chytit.
Věci, nad kterými jsi mávl rukou.
Nepřišly ti důležité, teď ano.
- Cože? Jako co? - Jen my…
Můžu o nich vědět?
Jde o tvoji a moji energii
a jejich fungování v jednom prostoru.
Nebude pro mě tvoje energie moc? Nebudu mít pocit,
že mě to drtí?
Bude toho na mě moc?
A bylo to super, v Cabo to bylo fajn a všechno kolem.
Ale když přijdou všední dny, budeme mít práci,
do toho každodenní stresy a podobně…
Děje se toho tolik a já mám pocit, že jsem neměl chvilku jen pro sebe.
- Není to tvoje chyba, tohle jsem já. - Ale doslova to říkáš.
Nechci, aby sis myslela,
že je s tebou něco špatně, že je to tvoje chyba.
Vím, že to možná není moje chyba,
ale ty ses do mě zamiloval proto, jaká jsem.
- Ano. - A jako…
Pak spolu začneme žít a ty řekneš, že je to možná moc.
- Víš, jak to zní? - Vím, jak to zní.
Ale v buňkách to bylo úžasné.
- Líbilo se mi cítit tvou energii. - To cítí každý.
Milují první měsíce randění. Ta energie je skvělá.
Chápu. To už jsem slyšela.
Tvoje energie je jiná než moje, ale nevnímám to jako negativum.
Vnímám to jako…
Někdy si potřebuju odpočinout, ležet na gauči a dívat se na televizi.
Ale dokážu si to představit.
Doslova to vidím.
Proč to nevidíš ty?
Jako kdybys měl jasno. Jako kdyby ses už rozhodl.
Už teď víš, že pro tebe budu až moc.
- Mám jen tyhle tři týdny… - Nedokážeš vidět dál.
Nevidíš tu změnu.
- Nechci dělat závěry. - O budoucnosti rozhodujeme my.
Nemůžeme říct, jak to bude vypadat, protože jsme to neprožili.
Podle mě jsi sem neměl chodit,
protože, Ramsesi, je jasné, že potřebuješ s někým žít
hodně dlouho, než se oženíš.
Tři týdny by byly v pohodě.
Netušil jsem, že dojdu sem
a začnu se cítit tak, jak se cítím, nebo…
Já to čekala od té chvíle, kdy jsi to začal řešit s jinými.
Takže…
Poprvé jsem zcela sama sebou.
Mám pocit, že jsem byla chápavá.
Jak jsem si mohla být tak jistá, když ty si jistý nejsi?
Chci, aby si mnou někdo byl jistý.
Chápeš?
Já vím.
Chci, aby si mě někdo vybral, ne?
Zamiloval jsem se do toho, jaká jsi.
Miloval jsem tu energii.
To všechno bylo důvodem, proč jsme si tak rozuměli.
Ale ve finále
jsme nemohli vědět, jak to bude vypadat v realitě.
Já prostě nechápu, jak je možné, že to před dvěma dny bylo tak jiné.
Doslova šílený.
Asi už se k tomu nedá nic říct.
Nejhorší den v životě.
Omlouvám se.
Moc mě to mrzí.
Seš si jistej?
Moc mě to mrzí.
Vážně?
Strašně moc mě to bolí.
Ta nejistota přišla tak rychle.
To nemůže být pravda.
Jako by to přišlo odnikud.
Víš? Je to jako…
Jak to, že tomu najednou nevěříš?
Jsem si jistej tím, že tě miluju.
- Jen si nejsem jistý námi. - Naší svatbou!
Musíme do toho oba jít s jistotou.
Myslím, že děláš chybu. To je velká chyba.
Jsem o tom zcela přesvědčená.
Nemůžu tě přesvědčit o opaku.
Nevím, ale vím, že to není správné.
Tohle není správné.
Nejhorší zlomené srdce mého života.
Strašně to bolí.
Jen mám pocit…
Mám pocit, že uvnitř umírám.
Já jen… Já nevím.
Před dvěma dny mi řekl, že se hrozně těší na svatbu,
vybrali jsme píseň na první tanec.
Byl dojatý, protože si představoval, jak se bereme.
Oba jsme se dojali, protože jsme cítili, že se to děje.
Proto je pro mě hrozně těžké, že je najednou úplně po všem.
To je šílené.
Cítím se jako blázen, protože mám pocit, jako kdyby to bylo jen v mé hlavě.
Haló?
Jsi v pořádku?
Ne, odvolali jsme svatbu.
Cože?
A já to nečekala.
Jak mám teď fungovat bez něj,
jak mám být bez něj, když ho tak miluju?
Panebože.
Mami…
Strašně to bolí.
Jako…
Proboha.
Moc to bolí.
LÁSKA JE SLEPÁ
Prosím potlesk pro Washington Wizards.
ZA NAŠI ČTVRŤ
Panebože.
- To je paráda. - Šílený.
Jdu na rozlučku se svobodou a těším se na kamarády.
Na Wizards jsem byl naposled v dětství.
Seděl jsem úplně nahoře a teď máme salónek,
sedíme tu s kamarády a je to parádní rozlučka se svobodou.
Máme bod. Paráda.
To vypadalo jako já!
Do svatby zbývá pár dní. Tohle je moje poslední párty za svobodna.
Miluju basketbal. Tohle si fakt užijeme.
Tak na svatbu!
Na zdraví, kluci.
Gratuluju!
Já věděla, že to bude pyžamová párty!
- To je tak… - To je tak krásné!
TÝM ANO
Ahoj!
- Moc ti to sluší! - Tobě taky!
Bože, to je krásný.
Všichni pro nás moc znamenáte. Proto jste tady.
- Nejvíc. - Nejvívíc.
Díky, že to s námi slavíte, jsme zasnoubený jak prase!
- To rád vidím. - Mám z nás radost.
- Byly jsme kámošky v buňkách i teď. - Ano.
- Jsme poslední dvě, šílený. - Mám tě ráda.
Je to šílený. Jsem moc ráda, že jsi tady.
- Já taky. - Mám tě ráda.
- Na zdraví! - Tak na vás!
Šťastnou rozlučku!
Mohli by se Garrett Josemans a Tyler Francis
dostavit ke hřišti?
Sakra, na hřiště?
Máme průšvih?
- Vysvětlíš jim tu hru? - Jo.
Budeme hrát hudební židle uprostřed kurtu.
- Uprostřed. - Ale s basketbalem.
Když hudba utichne, budete driblovat po hřišti,
vystřelíte,
když dáte koš, běžíte k židlím a snažíte se být první.
- Pak se jedna židle odebere. - Driblovat, koš, židle.
- Je roztomilej, co? - Jo.
To mi říkají pořád.
- Promiň. - Už je poločas?
- Sleduj. - Musím se protáhnout, ať se nenatáhnu.
Prosím potlesk pro
účastníky pořadu Láska je slepá na Netflixu, Garretta a Taylora.
Jdeme na to!
Nerad prohrávám, a v basketbalu určitě neprohraju.
Určitě ne s Garrettem.
Podvodník!
Kdo to stihne na židli? G, nepodváděj.
Míří na stejný koš!
Tyler to umí, Garrett se snaží.
Rychle na křeslo!
Velký vědec.
Garrett končí.
Zklamal jsi nás.
G-Wiz, nebo Tyler? Jdeme na to!
Rychle ke koši.
Povzbuďte ho, rodinko DC!
Paráda!
Tylere, gratuluju.
Vyhráváš podepsaný míč.
Byla to zábava. Hned mi bylo jasný, že to nestihnu.
Nechápal jsem, proč běžíš ke stejnému koši.
Tohle předčilo má očekávání.
Rozlučku se svobodou jsem si představoval jako pár drinků,
ne střílení na koš před tisícovkami lidí.
Je to super.
Čus!
A to jste ještě kamarádi? Sakra!
Dostal na prdel.
- Bohužel to mám natočené. - Můj nový kámoš.
Počkej, ještě to nevyšlo.
Hezký.
Moc dobré.
Ashley a já jsme velmi silné ženy.
Když by se dřív objevilo něco, co by bylo těžké skousnout,
skončily bychom.
- Hned. - Odchod. Hotovo.
Já třeba s oblibou mažu všechny zprávy.
Smažu tvoje číslo.
- Předstírám, že zemřeli. - Jo.
- Je to nejlepší způsob. - Už nejsou mezi námi.
Tohle postupuje hodně rychle.
- Jo. - Musíme mít větší pochopení.
Mnohem víc pochopení.
Vůči sobě a když to oni podělají.
Pořád jsou to muži. Pokazí to.
Ale no tak.
- Tým Ano. - Tým Ano!
- Mám vás ráda. - Mám vás ráda.
ASHLEY A TYLER SVATEBNÍ DEN
BUDOUCÍ PANÍ
Moc děkuju.
Úžasné.
Budu se vdávat.
To je krásný.
Když si uvědomím, že jsem na tenhle den čekala
od dětství, je to šílené.
Jsem nevěsta.
Vždycky jsem snila o svatbě.
Samozřejmě jsem nečekala, že to bude takhle,
ale tohle je vážně moje pohádka.
Mám tu pivoňky, hortenzie.
„Pro Ashley od Tylera.“
Panebože.
To je milý.
Jedinečné. Jako…
Ach! Tylerův prsten!
Já se fakt budu vdávat.
Tak jo.
Dnes se žením a jsem nervózní.
V noci jsem vůbec nespal.
Je to asi nejdůležitější den mého života.
JAKE KAMARÁD TYLERA
On si tu čte knížku? Vždyť je to tvůj den!
Za svůj život jsem toho hodně překonal. Psychicky, fyzicky. A s Ashley
jsem pocítil lásku skrze zeď.
„Tylere…
Zasloužíš lásku víc, než kdokoli jiný, koho znám.
Už to nechci dál zpochybňovat.“
Ashley, moc tě miluju.
Vezmeš si mě?
Bude mi ctí si tě vzít.
Odpal!
Ashley, moje nejlepší kamarádka. Moje spřízněná duše.
Prostě skvělý člověk. Nejkrásnější člověk na světě.
Nemůžu se dočkat, až s ní strávím život. Ashley je všechno.
Neskutečný, kámo.
Vážně se budeš ženit. To je šílený!
- To ti došlo až teď? - Jsme zvyklí na chlapáka.
A toho láska nezajímala.
„K čertu s láskou! Já se neožením!“
Nevím, jak tě ta holka musela políbit.
Něco se muselo stát.
Nech mě být šťastný, kámo.
Ty chtěl být zamilovaný celý život.
Tak co máte v plánu, až to skončí?
Svatba, pak hostina.
Ale až my všichni odejdeme, co budete dělat?
Dělat děti.
Chcete mít hned dítě?
Vidíš, jak se začal usmívat?
- Chcete hned dítě? - Zkouší to?
Jo, chtěla by asi za rok.
Můj zamilovaný kluk.
GRATULUJEME
Ahoj.
No ty kráso.
- Panebože! - Tobě to sluší!
- Ahoj. - Panebože, lidi!
- Princezno! - Panebože!
Když tu jste, už se mi to zdá reálné.
Proboha!
- Už se připravuješ! - Já vím!
Ahoj!
- Něco ti nesu. - Děkuju.
- Rozbal to. - Panebože.
- Rozbal to hned. - Dobře.
Co to… Počkat, to je úžasné.
- Ano. - Župan.
- Cože? - Ano.
- Sexy. - Jo!
Takže povídej.
- Otestovali jste to? - Jo.
- No jo, snažili jsme se. - Musíš.
To se mi líbí. Miluju to. Děkuju. Musím ho pověsit.
Pokud si to někdo zaslouží, pak ty.
To rozhodně.
- Rozhodně. - Ano, rozhodně.
- Děkuju. - Zatraceně moc.
Připravená?
Víš… Znáš mě, jsem partnerka.
Jen jsem myslela, že tohle přijde mnohem dřív.
Pak to dlouho vypadalo, že sem nikdy nedojdu.
Víš, protože kvalita mužů není…
- Mizerný výběr. - Dobře?
- Úplnej výprodej, fakt. - Policista.
- A ještě se o ně pereš. - Doslova.
A líbí se mi, že jsem teď našla někoho, kdo miluje stejně silně jako já.
- Cítím se v bezpečí. - Jo.
Jasně, ten fyzický pocit bezpečí je fajn,
ale já se cítím v bezpečí i citově.
Můžu být absolutně otevřená
a říkat věci, které nikomu neříkám.
To se mi líbí.
Takže jak to je? Seš velká lžíce a on ta malá?
Jak v čem.
Jedna z věcí, kterou na něm miluju,
že s ním můžu být silná.
Nechci být zaškatulkovaná, být v kuchyni.
Mám kariéru. Jsem úspěšná.
- Kdo vaří? Ty, nebo on? - Oba.
- To se mi líbí. - Můj ex neuměl ani vejce.
Doslova. Dělá hodně.
Každý den vstane a donese mi kafe. Každý den.
Musím ti říct, že ty začátky a všechny tyhle věci…
Hele, ona to zná.
- Ne že by tě nemilovali… - Jo.
Jde o to, že jeho to takhle baví. Dělá to rád.
Neprosím ho o kafe. Prostě to začal dělat.
Vím, že s dětmi všechny návyky neudrží,
ale já mám pocit, že on prostě žije láskou.
Je ochotný kvůli tobě vyskočit z letadla.
Jo, doslova.
A některý chlapi ti ani nedojdou do obchodu pro pití.
Těším se, až ho poznám.
Jo.
A těším se, až tě uvidí, jak k němu jdeš uličkou.
Že jo?
Zasloužíš si to. Strašně moc.
A když Ashley řekne ano, je si jistá.
Myslím, že by se teď muselo stát
něco katastrofálního, abych mu neřekla ano.
Třeba kdybych šla uličkou
a on byl nějaký divný a já si řekla…
- Jako bys to cítila. - Pocit.
- Moje intuice je šílená. - Jasně.
Podle mě bude bulet, až půjdeš uličkou.
Bude brečet.
Podle toho, co jsem slyšela, tak on na tuhle chvíli čeká.
To rozhodně.
Hele, tohle je fakt skok do neznáma.
- Na 110 procent. - Jdu do toho.
Věřím mu na 180 procent, že mě bude chránit, starat se o mě
a já budu dělat totéž.
Je to krok do neznáma.
Prostě nikdy nevíte, jak to dopadne.
Tak už je to tady.
- Jo, jsem nervózní. - To vidím.
- Mám ledové ruce. Jo. - Vážně?
- Sakra, brácho. - Jo.
Co blbneš?
Stalo se to tak rychle. Před dvěma měsíci.
A dva roky na to myslíme.
- Takhle to vypadá? - Jo.
- Jaký z toho máte pocit? - Myslím, že to dáme.
Myslíš? To je klíčové slovo.
No, nikdy nemůžeš… Nevím to stoprocentně, dokud neřekne ano.
- Já jsem si jistej. - Seš?
Ale nevíš, jestli ona je?
Já si myslím, že si je jistá.
Ale nikdy nemůžeš brát nic jako jistotu.
Dokud se to nestane.
Mluvili jsme o tom.
Celý tenhle koncept je pro mě od začátku trochu ujetý.
Že jo? Pro mě osobně.
Musím být upřímný. Mám z tebe radost.
Snad to vyjde. Vážně, protože to vidím.
Vidím, jak se chováš, slyším, jak mluvíš
a celkově vnímám, jak se máš.
Ty do toho jdeš.
- Že jo? - Nepochybuju o tom.
Chci, aby slyšela, co chci říct. Jsem připraven ji vidět.
Přijde tvůj táta, Ash?
Jo. Provede mě uličkou. Předá mě mámě.
- Máma mě předá Tylerovi. - Jak to asi vnímá?
Má štěstí, že je pozvaný.
Máme teď skvělý vztah, ale všechno oddřela máma.
- Překvapuje mě, že to říkáš. - Jo, Tylera poznal a brečel.
- Líbí se mu? - Jo.
Tohle není cvičení.
James Bond jde uličkou.
Nervy začínají pracovat.
Byl jsem nervózní, ale teď jsem v háji.
- Je to tady. - Jo.
Bolí mě břicho. Jako na horské dráze.
To zvládneš. Dáme si panáka.
Trestný hod, konec hry.
Děkuju, že jste přišli to se mnou oslavit.
- Mám vás rád. Vážím si vás. - Máme tě rádi.
- Máme tě rádi, těším se. - Tak šup.
Šup tam s ním.
Můžeme si vzít brýle? Nechci přede všemi brečet.
Radši si je vezmu.
- Panebože. Vypadá skvěle. - Vypadá skvěle.
- Vypadáš nádherně. - Moc ti to sluší.
To je nádhera.
Vzpomínám, když jsi byla malá.
Měla jsi růžové šaty, růžovou mašli ve vlasech,
nalakovala jsem ti nehty.
Naše dokonalá princezna.
Věřila bys tomu?
Ze všeho nejdůležitější je následovat své srdce.
- Jasně. - Určitě.
To tě dovede tam, kde máš být. Už se tak stalo.
- Jo. - Ano.
Jsem nervózní. Už nic neřeknu.
Všichni pro mě hodně znamenáte,
moje máma a babička, a hlavní dámy mého života.
Je úžasné zažít tuhle chvíli a sdílet ten okamžik.
Ne každý má tu možnost sdílet to se svými blízkými.
Jo. Jsem fakt šťastná.
A my jsme šťastné, že můžeme vidět tvoje štěstí.
Věděli jsme, že ten den přijde.
- Jo. - Určitě. Jo.
- Nikdy jsem nepochybovala. - Jo.
Občas narazíme na překážky, ale jakmile je překonáme,
získáme tohle.
Až tě Tyler uvidí, bude ronit slzy.
- Musí. - Krásná mladá dáma.
Vypadáš naprosto…
Nádherná. Ano.
Nejde slovy popsat, jak vypadáš.
- Vypadáš tak krásně. - Děkuju.
Já se chci vdát a nerozvádět se.
- Jasně. - A chci šťastné manželství.
Chci mít přítele, partnera,
člověka, kterým jsem si jistá a kterému můžu věřit.
I když mám dědu ráda,
tak jsem díky němu pochopila, co vlastně chci a co nechci.
Byly tam skvělé věci, třeba… Byli jste spolu opravdu dlouho.
Chápeš?
Ale chci někoho, kdo mě bude bavit a je můj přítel
a nenechá mě dělat věci samotnou.
Přesně tak.
Až když umřel, začala jsem budovat vztah se svým tátou.
Chtěla jsem mít všechny informace.
Tehdy jsem si začala svého otce vážit
za to, kým je a ne za to, co jsem chtěla.
A díky tomu v něm pořád dokážu najít hezké věci.
„Proč k němu vzhlížím?“
Je tam k čemu vzhlížet.
- Vedl si skvěle. - Ano.
V tomhle ohledu ho obdivuju. Ale…
Ale věděla jsem jistě, že nechci žádného muže,
který by se ke mně choval tak, jak se on choval k ženám a mé mámě.
Vždycky jsi toužila po přátelství, víš, co myslím?
Jsme lidé. Všichni děláme chyby.
A místo zloby a lpění na starých pocitech
ses rozhodla uzdravit se a vybrala sis odpuštění.
Jsi uzdravená.
Podívej, kam tě to dovedlo.
- A budeš se vdávat. - Jo.
Jsem na tebe hrdá, Ashley.
- Mám vás ráda. - Jsem tak šťastná.
Ahoj.
Nestresuj se.
Co se děje?
- Jen jsi nervózní? - Jo.
To zvládneš.
Jen…
Nezačínáš pochybovat?
Ne, to ne. Jenom…
- Jsem úplně rozhozenej. - Jo.
- Je to velký krok, Tylere. - Jo.
Co se děje? Jen nervy?
Jo.
To zvládneš, zlato. Jsi v pohodě.
- Jen je toho hodně. - Já vím.
Já vím.
Ale říkal jsi o ní jen samé úžasné věci.
Víš? Nemyslím si, že… Myslím, že je to normální.
- Je to normální nervozita a… - Jo.
Už jsem se tě mockrát ptala, jestli si seš jistej.
Jo.
A ty si seš jistej, viď?
Až tam přijde, sesypu se.
Koukej se dát do kupy.
Nemůžu. Snažil jsem se.
Potí se mi dlaně.
Ničeho se neboj.
Budeš v pohodě. Miluješ ji.
Víš, co myslím? Nikdy jsi neřekl, že si nejsi jistý.
Jo, ale…
- Ale co? - Přes zeď.
- Vím, že… To je pro mě šílený. - Jo.
Vždycky ses zaměřoval na zevnějšek. A nefungovalo to.
Já vím. To říkám. Myslím, že to zvládneme.
Velký krok, Tylere.
Pořád ti nevadí, že jsi nepozval tátu?
Ráno jsem přemýšlel o tom, že tu nebude.
Hlavně jsem si říkal,
že sedí doma a říká si: „Sakra, já umírám a nemůžu jít.“
Ale…
Tohle si způsobil sám. Já přece nemůžu…
Vedle něj bych se neotevřel.
- Jo. Je to jako cizinec. - Nějaký muž.
- Tohle je tvůj den. Je to v pohodě. - Jo.
I babička říkala, že je ráda, že tady nebude.
- Jo? - Jo.
- Jo. Mluvili jsme o tom cestou. - Ona to ví.
Ano. Může si za to sám.
Jsem připravený.
Vím, že jsi.
Zasloužíš si být šťastný. Vždycky jsi hodně dával.
Víš, co myslím? Teď jsi na řadě. Zasloužíš si to.
Tohle je fakt pěkný.
Všichni se na nás dívají.
Jo.
Tady máš místo.
Děkuju.
Do toho, fešáku.
Děkuju.
Je strašně nervózní.
Páni.
Mám tě moc rád.
Já tebe taky.
- Moc ti to sluší. - Děkuju.
Je to tady.
Člověk si to představuje, ale realita?
- Jo. - Je to moje jediná dcera.
- Jsem na tebe tak pyšný. - Děkuju.
Tvůj život se brzy změní.
- Jo. - Víš? V mnoha ohledech.
- To věřím. Jo. - Bude to zábava.
- Život je zábava. - Jo.
Vždy se dívej na to pozitivní.
Vždycky je něco negativního, ale nelpi na negativech.
Prosperuj a užívej si pozitivní stránky.
- To mě provázelo životem. - Jo.
Jen díky špatnému počasí pořádně oceníš to dobré.
- To je pravda. To je dobrý. - A spousta z nás utíká, když je zle.
Jo.
A pak se ohlédneme a vyčítáme si, že jsme nezůstali.
Takže až bude zle,
připomeň si, že po dešti se nebe vždycky rozjasní.
- Jo, jasně. - Je to cesta.
- Musíš do toho jít. - Ano.
- V dobrém i zlém. - Jo.
Mám tě rád a…
- Mám tě rád. - Já tebe taky. Děkuju.
Tak jo, jdeme na to.
Jdeme na to.
Pokud můžete, vstaňte, přichází nevěsta.
Proboha.
- Není cesty zpět. - Já vím.
- Mám tě rád. - Já tebe.
Děkuju.
Díky moc, mami!
Kdo přivádí tuto nevěstu do manželství?
- Její matka. - Děkuju.
Všichni se posaďte.
- Dobře. - Sluší ti to.
- Vypadáš úžasně. - Děkuju.
Skloňte prosím hlavu k modlitbě.
Nebeský Otče, předstupujeme dnes před tebe,
abychom se stali svědky vstupu do manželství Ashley a Tylera.
Děkujeme ti, že jsi přivedl Ashley a Tylera k sobě.
Stojíme tu dnes před tebou a jejich blízkými
a prosíme tě o požehnání.
Modlíme se ve jménu Ježíše. Amen.
- Amen. - Amen.
Dokonalá manželství neexistují, protože neexistují dokonalí lidé.
Budou tu překážky.
Přijdou ztráty a přijdou útrapy.
Přijde radost.
Přijde smích.
A vždy tam bude někdo, kdo tě bude držet za ruku.
Láska není něco, co cítíš.
Láska je něco, co děláš.
Pokud na tom budete denně pracovat, zažijete své štěstí až do smrti.
Věřím, že to Tyler a Ashley zažijí.
Od chvíle, kdy jsem slyšel tvůj hlas,
jsem věděl, že jsi výjimečná.
Stala ses mou důvěrnicí, mou radostí a dobrodružstvím.
Ukázala jsi mi, co je láska.
Budu si vážit každého okamžiku, podporovat tvé sny
a přijmu to krásné neznámo před námi.
S tebou je každý den nová kapitola
a nemůžu se dočkat, až společně zaplníme další listy.
Slibuji ti budování budoucnosti plné smíchu, pochopení a radosti.
Když se spolu vydáme na cestu, slibuji ti své srdce,
svou věrnost a nejhlubší lásku.
Slibuju, že tě budu milovat, udržovat mezi námi Boha
a budu s tebou dál skákat do neznáma.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Bože.
Tylere.
Můj Tylere.
Muž, díky kterému se cítím něžná, zbožňovaná a chráněná v srdci i na těle.
Nikdy jsem necítila takhle čistou a divokou lásku.
Myslím, že v životě dokážeme cokoliv, dokud máme jeden druhého.
Mám pocit, jako bych žila v pohádce.
Jsi moje spřízněná duše.
Myslím, že tě Pán stvořil pro mě.
Ať šlo o kroky symbolické, nebo citové,
vždy jsi mi ukázal, že jsi tady pro mě.
Doslova jsi kvůli mně skočil z letadla
a to se bojíš výšek, což je šílený, ale stejně jsi to udělal.
Miluji tě proto, že mi vždycky kryješ záda.
Slibuji, že tě budu milovat a respektovat jako nejlepšího přítele,
budoucnost a partnera.
Jen ty a já.
Ashley…
Ashley a Tylere, rozhodli jste se zasnoubit
a strávit spolu zbytek života, díky tomu, jaké je mezi vámi pouto.
Vzhled, věk, finance a všechny povrchní věci
nehrály roli.
Nyní se ukáže, zda je láska slepá.
Vezmete se a zavážete se ke společnému životu
jako manželé, nebo se navždy rozloučíte?
Tylere, bereš si Ashley za ženu
od dnešního dne, dokud vás smrt nerozdělí?
V dobrém i zlém, v bohatství i chudobě,
v nemoci i ve zdraví?
Slibuješ, že ji budeš milovat a chránit ji, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Ashley, bereš si Tylera za muže od dnešního dne,
dokud vás smrt nerozdělí?
V dobrém i zlém, v chudobě i bohatství,
v nemoci i ve zdraví?
Slibuješ, že ho budeš milovat a chránit, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
- S tímhle prstenem si tě beru. - Beru si tě.
Tímto prohlašuji váš sňatek za uzavřený, jste manželé.
Můžete políbit nevěstu!
Panebože! Jsme manželé!
Věřil bys tomu?
Jo.
Jsi vdaná žena!
Teď jsem vdaná.
Jsem vdaná!
Obřad ukončíme africkou tradicí,
přeskočením koštěte.
V dobách otroctví v této zemi,
by Tyler a Ashley nedostali povolení ke sňatku.
Přeskočení koštěte bylo veřejným vyjádřením páru,
že se oddávají jeden druhému,
zametají pryč veškerou negativní energii
a jdou vstříc všemu dobrému, co je v životě čeká.
Tyler a Ashley nyní začnou svůj život s čistým štítem.
- Raz, dva… - Dobře.
tři.
Je mi ctí vám poprvé představit
Pana a paní Tylera a Ashley Francisovi!
Jdeme na to!
Panebože, lidi!
Proboha.
Moc vám to přeju.
Ahoj, jmenuji se Ashley Adionser-Francis.
Zopakuj to.
- Má manžela. - Mám manžela.
- Máš manželku. - Ano.
Chápeš to?
Jsme manželé.
- Zvládli jsme to. - Zvládli.
Jsem nadšená, veškerý stres je najednou pryč.
Jo. Vznáším se.
Je mi…
- Nemůžu se přestat usmívat. - Nejlepší pocit na světě.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Tak na nás.
Na zábavnou budoucnost plnou lásky a štěstí.
- Jo. Jsme manželé. - Jsme manželé.
Hele, moje boty. To jsi neviděl.
Není to vidět, ale mám tam napsáno „ano“.
- Na podrážce? - To je šílené, že?
To jsi mi měla ukázat ráno.
Začali jsme před dvěma měsíci. Změnilo nám to život.
Jo.
Strávíme spolu život. Dva lidé za zdí.
Sluší ti to.
Vypadáš skvěle. Vdala ses.
Těším se na každodenní prosté věci.
Maličkosti, které ji dělají šťastnou, každý týden, měsíc.
Hromadí se. A než se nadějeme…
- Děti? - Jo.
- Jo, to mi nevadí. - Mimina.
Miluju tě.
Já tebe víc!
Jsi ženatý muž.
- Jsi vdaná žena. - To teda jsem.
To jsem. Miluju to.
TAYLOR A GARRETT SVATEBNÍ DEN
Ty kráso.
GRATULUJEME
To je krásný.
Je to tady.
TAYLOR, 29 OBHÁJKYNĚ POLITIKY
Jsem tak šťastná.
Jo. Dneska budu hodně brečet. Vím to. Slzy štěstí.
Byla to divoká jízda.
Můj obor je něco, čemu se říká čistá energie vodíku.
Mám na zápěstí tetování s vodíkem.
Ano! To je v super.
Mám kvantovou rovnici na zadní straně paže.
- Kecáš. Jakou? - Jo. Princip nejistoty.
Heisenberg.
Tak jo, nikdy nebudeš vědět, kde jsem.
Jo, přesně.
Netuším, jak vypadáš.
Ale cítím k tobě hrozně silné, intimní pouto.
Taky to cítím. Je to magnetické.
Je to šílený.
Když pomyslím na tebe, myslím, že můžeme mít všechno.
A nečekala jsem, že se to může stát.
Taylor Morgan Krause, vezmeš si mě?
Rozhodně.
- Musím vidět to tetování. - Ukaž mi tvoje.
- Molekula vodíku. - Panebože!
Jsem ochoten a připraven změnit pro tebe svůj život.
- Máme štěstí, co? - Jsi nejlepší úlovek ze všech.
Na Garrettovi se mi líbí všechno. Je pozorný, velkorysý a laskavý.
Sním o tom, že si bude hrát s našimi dětmi.
Trénuje celý jejich tým a já jim vozím svačinky.
Panebože.
Je to tady.
Umím si představit, že máme vnoučata a jsme spolu navždy.
Jsem tak nadšená a šťastná.
Mami!
Ahoj!
- Ahoj! - Sereno! Darpan!
Ahoj!
Ty bláho!
Nikdy jsem se nenechala takhle líčit a česat.
- Vážně? - Ne!
- Co je v tom… - Mami!
Jsem připravená na párty!
Kde je to šampaňské?
Jo, kotě.
- Opa! - Už?
Je svatební den.
SERENA KAMARÁDKA TAYLOR
Dneska se žením. Je to celkem překvapující.
Jak se to stalo?
- Proboha. - Hele ho!
- Co to tu máme? - Co tady děláte?
- Jak je, kámo? - Jak je?
- Rád tě vidím. - Samá zelená.
- Zase jste se sladili? - Plánovaně.
Chtěli jsme.
- Velký den. - Vážně?
Zřejmě. Pro někoho.
Jo. Je to šílené.
Včera večer jsem byl hrozně unavený, přemýšlel a mluvil s rodinou.
Včera jsem mluvil s rodiči.
Jak to s rodiči vypadá?
Myslím, že je to dobré.
Tak fajn.
- Je to těžký. - Je co zlepšovat?
- Je to fakt těžký. - Jo.
Je to hodně. Je toho moc, víš? Je to těžké rozhodnutí.
Můj svatební den byl…
Shelby jsem znal o něco málo déle než ty znáš Taylor.
- Jo. - Ale, kámo, celý den nervy.
- Celý den. Jen spousta pocitů. - Jo.
- Takže… - Jo.
A cítím to. Pořád se ujišťuju.
„Jsi si jistý?“ Opravdu zkoumám své pocity.
- Jo. - Dělám to celou dobu.
Každý den zkoumám své pocity. Dlužíme to jeden druhému.
Slíbili jsme si to.
Nebyli bychom tady, pokud bychom to nemysleli vážně.
Chci se ujistit, že jí nijak neublížím.
- Jo. - Musím mít jistotu.
Od nemocnice Mercy.
Nemocnice, kde jsem se narodila. „Kouzelný kapesníček.
Jsem malý kapesníček, obyčejný, za troníček.
Stačil steh, či dva a je ze mě čapka.“
Mami.
„Čeká ji svatební den a nám bylo vštěpováno,
že nevěsta musí mít něco starého darováno.
A co se hodí víc, než já, kapesník maličký,
se stehy venku, bez stužek, je ze mě kapesník svatební.“
Mami…
- Jak dlouho to máš? - Kolik ti je?
Ode dne, kdy ses narodila, Taylor.
Mami, děkuju. Mám tě ráda.
A já tebe.
Válel se vzadu v mojí skříni.
Čekal na tenhle den.
To je krása.
Nasaď si to!
Děkuju, mám tě moc ráda.
Tady je. Podívej se na sebe.
- Pane Krause. - Vyšvihnul ses.
Nápodobně.
- Jak je? - Výborně.
Pomůžeš mi s něčím?
Umíš složit kapesníček? A ještě potřebuju motýlka.
Motýlka zvládnu. O kapesníčcích nic nevím.
Zkusíme motýlka.
- Chceš to zkusit? - Jo, zvládnu to.
Už jsem to podělal. Ne, to je dobrý.
Kde je Fong, když ji potřebujeme?
Vážně.
Tak co? Ještě utáhnout?
Podíváme se do zrcadla. Zdá se mi to dobrý.
Víc dolů. Jak vypadá krk?
Jen to trochu zastrč a jsme v pohodě.
Kéž bych mohl říct, že vzpomínám na svou svatbu, ale já byl namol.
Jo, je to divočina.
Cítím, jak velké je to rozhodnutí.
Je to tak těžké.
Neumím si představit, že bych tímhle prošel, došel k oltáři
a řekl Taylor ano, pokud bych si jí nebyl tak jistý.
Je to úžasný člověk. Tebe přesvědčovat nemusím.
A připadá mi to tak správné. A mám z toho dobrý pocit.
A s nikým jiným bych to nezvládl.
Miluju vaši dceru.
Řeknu ti jednu věc, Fong je velmi intuitivní.
Fong je docela tichá, ale lidi má hned přečtené.
A kdyby se tam objevilo něco podivného, nebo špatného,
už by to řekla.
- Dobře. - A nic.
Věděl jsem, že si má dcera jednou vezme skvělého muže.
O tom jsem nepochyboval.
Jen jsem nečekal, že se to stane během pár týdnů.
Obvykle to pár let zabere, že jo?
Ale když jsi zamilovaný, tak jsi.
To si nevymyslíš.
Bylo pro nás důležité se s vámi sejít.
Mluvit s tebou, potřást si rukou a požádat o svolení.
Bylo to pro nás důležité.
Dostalo mě, když jsi řekl, že Taylor je tvůj dar světu.
Mým úkolem není dostat ten dar, ale hýčkat ho
a pomoct jí být tou nejlepší verzí sebe,
protože skvělá už je.
Mým úkolem je být tu pro ni, podporovat ji,
ujistit se, že naplňuje svůj potenciál.
Slibuju, že se o ni postarám.
Slibuju, že tu pro ni budu, že dám její city na první místo.
To mám v plánu, takže…
Nepochybuju o tom.
Máš víc než moje požehnání.
Kdykoli máš mou plnou pozornost, kdykoli, kdekoli na této planetě.
Kdybys něco potřeboval, Fong a já jsme tu pro tebe a Taylor.
Je jedno, kde jste se seznámili.
S Taylor jste si prošli všechny ty náročné rozhovory.
Protože manželství… Přijdou i těžké dny, víš?
Kravata mého bratra.
A Taylor byla se mnou, když můj bratr zemřel.
A potom další dva týdny
byla pořád se mnou.
A to samé by udělala i pro tebe.
Život vám bude klást překážky.
Takže mít správného partnera…
Fong držela naši rodinu pohromadě.
A ono se to prostě stane.
Není o tom pochyb.
Měl jsem osm družbů a už jsou naživu jen čtyři.
Dobrý kamarád zemřel minulý měsíc.
Musíme tu být pro naše přátele a naši rodinu, když nás potřebují.
Takže to není… Ne vždy to bude zábava a pohoda.
Budou těžké časy.
- Jo. - Ale vy to zvládnete.
Vážím si toho, že tu jsi.
A vím, že ona taky. Pro Taylor moc znamená, že tu jsi.
Moc pro ni znamená, že tu jsi a dovedeš ji k oltáři.
Mám šťastnou ženu. Mám šťastnou dceru.
A získám suprového zetě.
Jo. Všechno je fajn.
- Vážím si toho. Děkuju. - Lepší už to nebude.
Mám tě rád, promiň, že jsem nepomohl s kapesníčkem.
Ne, to nevadí.
GRATULUJEME
Vypadá to nádherně.
Ahoj!
Je to nádhera!
Bože, ten závoj je dokonalý.
Díky, lidi.
Taky vám to sluší. Proboha.
- Fakt to vypadá dobře. - Moc dobře.
No ty kráso.
Ty šaty jsou krásné!
Vypadáš naprosto úžasně, Taylor.
Je to tady.
- Tati. - Ahoj, zlato.
Koukni na sebe.
- Moje krásná dcera. - Děkuju.
- Vy ladíte! - Jo, trochu.
- Co s Garrettem? - Prima. Pomohl jsem mu s motýlkem.
- Vážně? - Jo.
Dobře. Jak se cítíš?
Moc vám to přeju.
- Víš, kolikátého je dneska? - Dnes je 13.
Co ty na to? Jaká náhoda.
A jaká náhoda, že i vy jste se brali 13.
- Přesně tak. - Dobrá znamení.
Rozhodně jsem nečekala, že půjdu touhle cestou,
ale jsem tak šťastná.
Když se něco takového objeví, musíš po tom skočit.
Skáču a věřím, že mě Garrett chytí.
A i kdyby ne, vím, že mám neuvěřitelnou záchrannou síť.
Jsem opravdu šťastná.
A líbí se mi, že mě tak podporujete a že tu jste se mnou.
Takhle šťastnou mámu jsem dlouho neviděl.
To jsem ráda, mami.
Moje holčička si bere skvělého chlapa.
Vážně skvělého chlapa.
- Je to děsně úžasný. - To je.
- Děsně úžasný. - Úžasný.
Mám fakt štěstí.
- Mám vás ráda. - My tebe.
- Hromadné objetí. - Mami.
- Ty taky, Tome. Hromadné. - Pardon.
- Dobrý, co ty? - Potřebuju složit kapesníček.
- Slož to. - Ať to vypadá dobře.
- Jaký byl rozhovor s panem Krausem? - Bylo to dobrý.
Nemůžu uvěřit, jak moc to podporuje.
- Jo? Skvěle. - To je skvělé.
Moc pro mě znamená.
- To je dobrý. - Moc.
To je Josemanova svatba?
Myslím, že jo. S vámi dvěma určitě.
Sluší ti to.
DAWN TÁTA GARRETTA
- Vypadáš dobře. - Jo.
Ano! To se mi líbí.
- Podívej se na sebe! Tyhle staré hadry? - Jo! Vidíš? Docela to vyšlo.
Dáš si vodu, nebo pivo?
- Nic silnějšího? - Bez whisky.
- To ne. - Jak se máš?
Teď se cítím dobře, ale ráno to bylo náročné.
- Jak to myslíš? - Je to velký den.
Je to velký den.
Důležité rozhodnutí. Jedno z největších v životě.
- Bylo to… - Je toho moc.
Pro všechny je to šok.
Pro všechny blízké je celkem těžké si představit,
že bys udělal takhle rychle takovéhle rozhodnutí.
- Rychle. - Jo.
Vím, že jste s ní zatím nestrávili moc času,
ale je geniální a velmi logická, a ohleduplná.
- Tak proč je s tebou? - Jo.
- Takže píšeš… - Jo. Slib.
Obvykle nejsi moc spontánní, když jde o vážné věci.
- Jo. - A tohle vypadá spontánně.
Jak ses vyspal?
Skvěle. Bral jsem to jako dobré znamení.
Já spal špatně, takže je to špatné znamení?
- Ty se nemusíš rozhodovat. - Přesně tak.
I když jsme si s Taylor velmi jistí,
pořád se musíš rozhodnout.
Celou dobu jsme si slibovali, že to budeme brát vážně,
že si neřekneme ano, pokud si nebudeme naprosto jistí.
Tak jistí, jak to jen jde.
Opravdu jsem se snažil tomu dostát
a dát velmi upřímnou odpověď.
Je to těžké rozhodnutí. Důležité rozhodnutí.
Jedno z nejdůležitějších rozhodnutí tvého života.
Jinak toho budeš litovat jako tvá matka posledních 35 let.
Vím, že vás trápí to San Diego,
cestování a že tam nebudu.
Ale mít ženu, mít rodinu, mít někoho jako Taylor…
nebyl jsem si jistý, že mě to potká.
Nečekal jsem, že potkám někoho, kdo se ke mně bude tak hodit
a s kým mi bude tak dobře a kdo klade ty správné výzvy
a kdo je starostlivý, pokorný a respektující.
Jsem vděčný, že jsem našel Taylor a cítím se tak, jak se cítím.
Asi bych byl blázen, kdybych to neudělal.
Ten pocit znám.
Jo.
Už jsi rozhodnutý. Nemám v úmyslu ti to rozmlouvat.
Jsi velmi chytrý, inteligentní muž.
Být ženatý a mít rodinu
je bezpochyby jedna z nejhezčích věcí, které tě mohou potkat
a jsem ráda, že máš příležitost tohle zažít.
Máš s kým sdílet své úspěchy.
A ty máš co sdílet.
Jsi úžasná lidská bytost.
A vím, že ona je taky skvělá lidská bytost.
Musí být, když ses do ní tak zamiloval.
Je. Je úžasná.
Pořád jsem v šoku, že tam byla Taylor a vyšlo to.
- Někdy to tak má být. - Jo.
Uvědomuješ si, že se budeš ženit 13.?
- My se taky brali 13. - Ne, to jsem nevěděl.
- Budu si to pamatovat. - Šťastné číslo.
Jo, to je. Já vím. Mámě to šťastné nepřipadalo.
- Brát se… - Třináctého?
- Jo. - 13 je dobré číslo.
- Dobrý. - Je to dobré znamení.
Máme z tebe radost, zlato.
Děkuju. Díky, že jste tady a za podporu.
Má štěstí, a ty máš štěstí.
A je super tě sledovat,
jak jsi vyrostl z malého, zvídavého…
- Malý Zvídavý George… - Jo. Tak zvídavý.
Pořád je zvídavý.
Nemůžu vstát.
Máme tě moc rádi.
Je to jiné, než sledovat tě, jak hraješ fotbal.
Je to mnohem těžší, ale jsme nadšení.
Nadšení, šťastní, máme tě rádi.
A chceme tu být a podpořit vás na tisíc procent.
Vždycky.
- Jo, a nezpochybňujeme to. - Jo.
Hodně jsi o tom přemýšlel.
Asi víc než my dva, než jsme se vzali.
Určitě. To je jisté.
- Jo. - Ale tvoje matka je spontánnější.
- Jo. - Víš?
- Hodně. - Jo, mnohem víc.
Panebože.
- Takže jsme v pohodě. - Jo.
Už se těším, až tě poznám jako ženatého muže.
- Jo. - Garrett plus jedna.
Mám tě moc ráda.
Ano.
Vyrostl z tebe úžasný muž.
Vážně.
A byla to radost.
THOMAS BRATR TAYLOR
Proboha.
- Dobře, zlato. - Tady?
- Děkuju. Mám tě ráda. - Já tebe.
Připraven?
Myslím, že jo.
Je rozkošná.
To je sen každého otce.
Bez tebe bych to asi nezvládla.
Mám tě moc ráda. Díky, že jste sem dnes přišli.
Taky tě mám rád.
To zvládneš.
- Největší zápas tvého života. - Čtvrtá čtvrtina, jdeme.
Pojďme na to.
Povstaňte.
A kruci.
Kdo předává nevěstu ženichovi?
Její otec.
Díky. Paráda.
Posaďte se.
Rodino a přátelé, díky, že jste přišli na tuto úžasnou událost.
Dnes spojíme Taylor a Garretta do svazku manželského.
Taylor a Garrette, jako vědci
jste právě provedli ten nejdůležitější experiment vašeho života.
V laboratoři dvojitě zaslepených buněk
jste zkomprimovali roky randění
do zrychleného pátrání po dokonalém partnerovi.
Výsledky tohoto úsilí vás přivedly k sobě a na tuto svatbu.
Bože, to jsem ráda, že ty taky.
DEANNA SESTRA GARRETTA
Vedeš si skvěle.
- Poznámky se hodí, co? - Jo.
Taylor, říkala jsi to mnohokrát,
to krásné na nás je,
že jsme nečekali, že si tam někoho najdeme.
Spíš jsme se chtěli dozvědět něco o sobě samotných
a měli jen maličkou naději, že bychom tam mohli najít
někoho na celý život.
My jsme to spojení v buňkách našli.
Našel jsem pocit, který jsem dosud necítil
a nečekal, že ho kdy najdu.
Spojení, o kterém jsme mluvili
a které se pak jen znásobilo, když jsem tě uviděl…
Netušil jsem, že tohle můžu cítit.
Najít partnerku, která se ke mně tak dokonale hodí,
u které mám pocit, že se já hodím k ní.
Přesně tohle tady podle mě je. Partnerství.
Slibuju, že s tebou budu dál tančit a zpívat.
Nikdy to nevzdám, budu po tvém boku
a budu tě ve všem podporovat.
Budu trpělivý a chápající.
Tvé city dám vždy na první místo.
Děkuju ti.
Slibuju, že každý den bude stejně žhavý jako v Cabo.
Každý den ti říkám, že tě miluju
a dál ti to budu denně říkat.
A hlavně ti to budu dál dokazovat.
Ukážu ti, jak jsi výjimečná. Miluju tě.
Znamenáš pro mě celý svět. Vždy tu pro tebe budu.
- Miluju tě. - Já tebe.
- Taky mám poznámky. - Jo.
- Celá Taylor. - S nápisem „poznámky“.
Mnohem hezčí než ty moje.
No, G,
je vzácné potkat někoho, kdo má duši jako ty.
Jsi opravdu člověk, který vidí lidi, a vím, že mě opravdu vidíš.
Miluju tvůj smysl pro humor a důvtip.
Jsi opravdu úžasný sklář.
Ale především budeš tím člověkem,
díky kterému budou ty těžké věci mnohem lehčí.
S láskou mě vyzýváš a já chci být každý den lepší.
Myslím, že s tebou po boku zvládneme úplně všechno.
Myslím to vážně.
Znáš ten pocit, když v zimě
ucítíš teplé paprsky slunce na kůži?
Tenhle pocit mnou v tomhle procesu velmi rezonuje.
Já se do toho experimentu pustila ve chvíli,
kdy jsem dala záměrně randění k ledu.
Říkala jsem si, že mám dost práce.
Díky tobě jsem si uvědomila, že jsem jen nehledala správného člověka.
A teď před námi vidím zářnou budoucnost.
Jsme lidé,
kteří si zvládnou plnit své sny i sami.
Ale s tebou to má mnohem větší význam.
Vždy tě budu milovat, respektovat a vážit si tě.
Jsem si jistá, že budeme mít rodinu, o které jsme snili.
Mám pocit, že tě znám léta, ne týdny.
- Šílený, že? - 42 dní.
Čtyřicet dva dní.
Ty seš přes čísla.
Garrette, jsi jediný svého druhu.
Mám velké štěstí
a jsem nadšená, že budeš mít partnerem do konce života.
Seš fakt úlovek.
Taylor a Garrette, zasnoubili jste se
a rozhodli se spolu strávit život díky hlubokému citovému poutu.
Vzhled, věk, finance a všechny povrchní věci
pro vás nebyly důležité.
Nyní se ukáže, zda je láska slepá.
Vezmete se
a zavážete se ke společnému životu v manželství?
Nebo se navždy rozloučíte?
Garrette, bereš si Taylor za ženu od dnešního dne
v dobrém i zlém, v bohatství i chudobě,
v nemoci i ve zdraví,
dokud vás smrt nerozdělí?
Rozhodně ano.
Taylor, bereš si dnes Garretta za muže,
v dobrém i zlém, v bohatství i chudobě,
v nemoci i ve zdraví, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Taylor, dávám ti prsten jako symbol své lásky.
Se slibem, že tě budu milovat dnes, zítra a navždy.
Prohlašuji vás za muže a ženu.
Můžete to stvrdit polibkem.
Takže manželce naléváš jako první?
Chytáš se.
- Učím se rychle. - Já snad sním.
- Já vím. - Mám pocit, že jsme v simulaci.
Ano. Velmi mimotělní zážitek. Ale je to tak správné.
Tohle mě celou dobu vedlo. To, co k tobě cítím.
Mně taky.
Když to víš, tak to víš.
- Dneska jsem si to užila! Jo! - Vážně?
Je to úžasný den. Taková má být svatba.
Vždycky jsem si myslela, že budu děsně panikařit.
- Jo. - A jako…
Tohle byla svatba, o které se mi ani nesnilo,
ale jsem ráda, že to takhle dopadlo.
Já jsem tak šťastnej.
Já taky.
- Miluju tě. - Taky tě miluju.
- Dobře. - Dobře.
Máš zbytek života na…
To je nádhera!
- Jsme ti nejšťastnější na světě? - Ano.
Takhle se běžně přepravují lidi ve Fredericksburgu, že?
Láska je naprosto slepá.
Láska je úplně slepá.
- Miluju tě. - Taky tě miluju.
Tohle nám sedí.
- Jo. - Všechno.
Garrett je chlap, který se objeví jen jednou za život.
Mám hroznou radost.
Pan a paní Josemans-Krausovi!
S nikým jiným bych do hlubin neskočila.
Moc tě miluju.
Moc se těším na to, co přijde dál.
Já taky.
Začátek zbytku našeho života.
To je na tom krásné. Právě začínáme.
Nemůžu se dočkat.
Já se těším.
- Miluju tě. - Taky tě miluju.
Pan a paní Tyler a Ashley Bradsonovi!
Láska je pro mě slepá. Řeknu to znovu.
Mám svou osobu a nejlepšího přítele.
Kdybych do toho experimentu nešla, takovou lásku nenajdu.
Viděla jsem, jaký je uvnitř.
Ne vždy si vezmeš spřízněnou duši.
- Přestaň! Dáváš to najevo! - Promiň!
Těším se, až se zítra probudím a budu vdaná.
- Jo. - A ty máš na ruce prsten.
Je to stvrzené.
Mám druhý prsten.
Teď už nejsem zasnoubená. Jsem vdaná.
- Štěstí. - Ano.
Jsem šťastný.
Jsem šťastná.
Překlad titulků: Zuzana Matějková