Miről beszélgettetek Katie-vel?
- Arról, hogy… - Nem emlékszel?
Csak átbeszéltük a történteket.
Például?
Kifejtenéd?
Zavar a dolog?
Igen, zavar, hogy a legjobb barátnőm és a vőlegényem rohadt jól érezte magát.
Idegesít.
- Nem jelentett semmit. - Azt mondtad, le kell zárnotok.
- Nem. - Pedig ezt mondtad.
- Nem. - Akkor mit mondtál?
Hogy egyvalakivel beszélgetnék csak, mégpedig Katie-vel.
- Megvolt. - Ja, felnőtt ember vagyok.
Elmagyarázom, hogy mi zavar pontosan.
Katie a legeslegjobb barátnőm.
Amikor ma közölted, hogy kíváncsi vagy Katie-re…
Nem voltam rá kíváncsi. Csak meg akartam kérdezni,
hogy ha ennyire tetszettünk egymásnak, akkor miért lett vége.
Azt felelte, hogy mindig hozzám hasonlókkal jár.
Megértettem, hogy nem szeretne velem többet randizni.
Elfogadtam, mert boldog vagyok veled. Ennyi volt.
Ez összvissz három másodperc volt. Miről beszéltetek 40 percen át?
- Jó fej lány. - A legjobb barátnőm.
Ha így van, miért nem tőle kérdezed?
- Miért tőlem? - Mert te vagy a vőlegényem!
Engem dicsértetek vagy a volt kapcsolatotokról dumáltatok?
- Felnőtt emberek vagyunk… - Valóban?
Mindenre én tanítottalak meg. Én faragtam férfit belőled.
- Mindent megtettem érted. - Te faragtál férfit belőlem?
Szerintem fantasztikus ember vagy.
Pont azt meséltem Ashley-nek, hogy a kapszulában mennyire…
Hadd fejtsem ki, mielőtt közbevágsz! Beszélgettem Ashley-vel.
Az volt a téma, hogy nem vagyok veled elég felszabadult.
A randik során én voltam a legszórakoztatóbb.
- Ja. - Veled nem tudok az lenni.
Pedig kurva szórakoztató vagyok,
csak nem volt alkalmam megmutatni, mert komolyan veszem és ráfeszültem.
Még a szüleimnek is feltűnt. Szóval erről beszélgettünk.
Mondtam Ashley-nek, hogy meg fogom mutatni a szórakoztató énemet, mégpedig ma este.
- Aha. - Ma tudtunk volna szórakozni.
Ugyanakkor Katie, a legjobb barátnőm ma este háromszor is odajött hozzám azzal,
hogy milyen jóképű vagy.
- De nekem ehhez mi közöm? - Hadd fejtsem ki!
Háromszor elmondta, hogy mennyire tetszel neki.
Te meg pont ma mondtad, hogy beszélnél Katie-vel.
- Nekem ehhez mi közöm? - Aztán összemelegedtetek.
Fingom sincs, hogy miről beszélgettetek,
viszont rosszul esik, hogy pont a legjobb barátnőmmel beszélgettél.
Tényleg ennyire jó barátnőm, ha nem tisztel engem?
Egy vőlegény így viselkedik?
Tehát aggályaid vannak, és nem bízol bennem.
- Ez a lényeg. - Nem ez, hanem a tisztelet.
Bízol bennem?
Nem tudom, de Katie-ben sem vagyok biztos.
Azt sem tudom, miért beszélgetünk erről.
Itt vagyok, el foglak venni feleségül.
- Tudom. - Ha nem bízol bennem…
- De nem érted, hogy mi zavar? - Nem.
Az első vitánk is pont a tisztelet hiányáról szólt.
Tisztelned kell!
Megyek, lefekszem.
Tiszteletben tartottalak.
Mondtam is, hogy fantasztikus a kapcsolatunk és várom az esküvőt.
De így van?
Ha nem beszélgethetek egyet az egyik legjobb barátnőddel,
akkor nem bízol bennünk.
Csak arra kérlek, értsd meg, hogy zavart!
Fogalmam sincs, mi volt a téma.
Nem az én hibám, hogy azt mondta neked, szexi vagyok.
Szeretlek és mindent megadok neked.
Ki nem szarja le, hogy beszélgettem Katie-vel?
- Én nem. - Én viszont igen!
- De… - Higgy nekem!
Szeretlek és fontos nekem a kapcsolatunk. Ki nem szarja le Katie véleményét?
Úgy vártam, hogy ma este megmutassam a szórakoztató énemet!
- De nyilván minden elcsesződött. - De ki cseszte el? Mert nem én.
Nézd már a lábam! Tök gáz. Nagyon undi.
Nem értelek. Pontosan ez ment a kapszulában is.
„Jaj, Nick mindenkivel flörtöl. Ő Mr. Szívtipró.”
- Én ilyen vagyok. - Szerintem meg nem ilyen vagy.
De ha azt mondom, hogy szeretlek, akkor az így is van, hidd el!
Most nagyon szexi vagy.
Megyek, lefekszem.
Ja, én is.
Csak idegesít,
hogy a legjobb barátnőddel való jelentéktelen beszélgetés miatt ennyire…
Ha ő az egyik legjobb barátnőd, akkor miért engem kell szekálni?
Jól van.
Ja, gondoltam. Semmit sem csináltam.
Akkor gondolom, nem adhatom önmagamat, nem öltözhetek ki.
Hülyének kell tettetnem magam.
Tudom, hogy kit szeretek, mert felnőtt ember vagyok.
Nem tudom, mit szúrtam el, de…
Hallod, amit mondok?
Fontosnak tartom a kommunikációt, de éjjel fél egy van.
Szeretnék aludni. Holnap majd megbeszéljük.
Mielőtt lefekszünk, áruld el, hogy haragszol-e rám valami miatt!
Csinálhattam volna valamit jobban?
Nem.
Jó, ezt szerettem volna tudni, mert szerintem sem.
Felnőtt módjára elbeszélgettem egy másik emberrel.
- Elmondtam neki, mit érzek irántad. - Hé!
- Úgyhogy… - Feküdjünk le aludni!
- Oké. - Gyere ide!
- Oké, akkor… - Jól van.
Rendben.
Jó, akkor erről ennyit.
VAK SZERELEM
9 NAP AZ ESKÜVŐKIG
SAN DIEGO, KALIFORNIA
Üdv San Diegóból!
Taylor végre körbevezet a szülővárosában.
Azt gondoltam, majd rámutogat dolgokra, de nem,
úgyhogy a körbevezetés eddig egy kicsit…
31 ÉVES, FIZIKUS
- Középszerű? - Necces.
Mint Taylor első benyomása rólam.
Talán némi alvás és koffein után beindul a körbevezetés.
Mintha olyan egyszerű esténk lett volna!
Azt sem tudom már, mi történt.
Hát jó.
Semmit sem aludtunk.
Rengeteget sírtam.
Hosszan beszélgettünk, és nagyon bánja, ami történt,
de az exének írt válasz
sokkal barátságosabb hangvételű volt, mint amire számítottam.
Rohadt szarul esett.
Nagyon rossz, hogy egy héttel az esküvő előtt történt.
Tudom, hogy szeretjük egymást.
Ma fogom bemutatni őt a családomnak,
ami számomra rettentően fontos.
Nagyon igyekszem félretenni a vitánkat, kiélvezni a mai napot és a bemutatást.
Tudom, hogy nem rossz szándék vezérelte, ezért nem erre szeretnék koncentrálni.
- Várom már a találkozást. - Én is.
A szüleim imádni fogják Garrettet.
- Mit gondolsz erről a környékről? - Bejön.
Laknék itt.
Szeretném, ha ma boldogok lennénk,
és kettőnk kapcsolatát ünnepelnénk.
Az egy nappal ezelőtti állapotát, amikor még boldogan vártuk az esküvőt.
Az a helyzet, hogy elbizonytalanodtam,
de szerintem ezt Garrett megérti.
Nagyon türelmes velem,
de az van, hogy…
nagyon fáj.
Garrett végre találkozott a családommal és a barátaimmal.
Mindenki nagyon különleges ember. Örülök, hogy megismerhettelek titeket.
Szeretném megmutatni, hogy mennyien támogatnak bennünket.
- Ez az! - Létezünk!
Taylornak tényleg van családja.
Igen, tényleg van családom.
- Hivatalosan is Padres-drukker lettem. - Bizony.
Juhé!
Garrett végre megismerte
a leendő gyerekeink nagyszüleit.
Szuper volt.
Látják rajtam, hogy milyen boldog vagyok, és hogy alaposan átgondoltuk.
Sikerült elmagyaráznunk nekik, hogy a kísérlet
milyen értéket tudott nyújtani két ennyire racionális embernek,
ami arra késztette őket, hogy élettársak legyenek.
Ezen mind ők, mind mi nagyon megdöbbentünk.
Igen.
Bíznak benne, hogy jó döntést hozok majd.
és hogy Garrett is helyesen fog dönteni.
Örülök, hogy találkoztál velük.
Én is. Várom már az esküvőt.
Nem vághat be elém!
Akkor hallgathatnám a dicsekvését.
Ne menekülj!
Hagyjál!
Ez az, nyomjad!
Úgy fáj a karom! Ez felért egy edzéssel.
Igen, de jó erős vagy.
31 ÉVES, MARKETINGIGAZGATÓ
Hadd nézzem csak!
Na!
- Érzed? - Mint egy kisgyereké.
Már bocsánatot kértem, de tényleg sajnálom.
A kezdeti sokkon már túl vagyok.
Végre racionálisan végig tudtam gondolni,
és elképzeltem, hogy milyen lenne,
ha a gyerekek öt év múlva megjelennének az életünkben.
Átgondoltam, hogy azt el tudnám-e fogadni.
Mindenáron szeretném, ha az életem része lennél.
Nem így képzeltem el a párkapcsolatomat,
de szerintem megéri küzdeni érte, úgyhogy…
Rám számíthatsz.
- De tényleg. - Igen?
Erre jutottam.
Örülök.
Összeházasodunk!
De ha kicsúszik még valami más is a szádon, akkor nem ígérhetek semmit.
Jó?
Örülj, mert most az egyszer megúsztad!
- Más nem fog kicsúszni a számon. - Helyes.
- Nem kóstolod meg a tésztát? - Nyers tojás van benne, nem?
Kicsim, semmi baj nincs a nyers tojással.
Régen magában ették.
Régen egy papír általi karcolásba is belehaltak.
Egyben is le lehet nyelni.
- Egy papír általi karcolásba? - Régen!
- Régen papír sem létezett. - Na jó.
Mehet be az első adag!
Ki kéne töltenünk a házassági engedélyt.
- Úgyhogy… - Akkor rajta!
Durva!
Ehhez kéne egy pohár sör.
- Minek kéne ehhez sör? - Mert ez fontos pillanat.
Először a te adataidat adjam meg? Jó, kezdjük azzal!
Születési dátum.
Április… Várj!
- Április hányadika? - Várj!
- Ne már! - Tudom, hogy április. Várj!
- 1992. április 3. - Oké.
Hihetetlen, hogy nem tudod!
- Igen vagy nem? - Igen.
Miért állítasz be parasztnak? És mi a telefonszámod?
A nevemet azért tudod?
Koncentráljunk, drágám!
Jó, bocsesz.
Volt már házas? Igen.
Az igazság pillanata.
- Az igazság pillanata? - Ja.
Várj!
- Félek. - Van bármi…
Nem, nincsenek fenntartásaim.
Együtt nyomjuk meg a gombot?
- Hová kattintsak? - Ide.
Készen állsz? Egy, kettő, három!
- Kész is. - Igen.
- Összeházasodunk. - Bizony ám.
8 NAP AZ ESKÜVŐKIG
Nagy mázlista vagy, hogy bemutatlak a barátaimnak.
Megdolgoztam érte. Mégiscsak férfit faragtál belőlem.
- Szerinted megvan oldva a probléma? - Szerintem sikerült megoldanunk.
Szeretek flörtölni, amit mások félreérthetnek,
úgyhogy igyekszem megváltozni érted.
Miattam felhagysz a flörtöléssel?
A személyiségemet igyekszem megváltoztatni.
A flörtölés miatt az egész személyiségedet megváltoztatod?
- Nem flörtöltem. - Oké.
Csak neked úgy jött le.
A kísérlet számos tesztet tartogat,
és ezen a teszten megbuktál, de…
- Nem kaphatnék kettest? Egyből bukó? - De, ha nem buksz meg máskor.
Nem akarom, hogy csalódj bennem.
- Remélem, ezt nem szúrom el. - Majd meglátjuk.
Bíznod kéne bennem.
- Bízom benned. - Erre volt szükségem.
- Halihó! - Sziasztok!
Sziasztok!
- Szia! Hannah vagyok. - Szia! Nagyon örülök.
Én is.
- Jó az illatod. - A tiéd is.
Enyém a vallatószék.
- Ezer éve nem láttunk. - Ja, rég találkoztunk.
Mit szóltok, hogy férjhez megyek?
Én el tudom képzelni, de ez egy nagyon érdekes élmény lehet.
Mesélj magadról! Mik a hobbijaid?
Gyerekkoromban rengeteget sportoltam. A családom rajong a sportokért.
Egyetemen és profi szinten is fociztam.
Most ingatlanozom. A szerelmi élet sosem volt nálam központi kérdés,
mivel lefoglalt a munka vagy a foci.
Ha sosem volt központi kérdés, akkor honnan tudod, hogy erre vágysz?
Eljött az ideje. Előtte minden időmet a foci tette ki.
Miután vége lett, rájöttem, hogy mit akarok kezdeni az életemmel.
Szeretnék családot alapítani és megnősülni.
Nekem Hannah az első szerelmem. Érzi az ember, ha megtalálja az igazit.
Készen állsz a házasságra?
- Szerintem ja. - Igen?
- Igen. Te készen állsz? - „Szerintem ja”?
- Várjunk csak! - Szerinted készen állsz hozzám jönni?
- Szeretnék hozzád menni. - Jó.
Csak hát vannak aggályaim. Nem tudom, jó ötlet-e összeházasodni.
- Érted? - Vannak dolgok, amiken dolgoznom kell.
Ez nem azt jelenti, hogy nem állok készen a házasságra,
viszont volt néhány olyan eset,
mikor ártalmatlannak ítéltem meg a beszélgetést,
neked viszont mégis többet jelentett.
Az egyik rossz tulajdonságom,
hogy a túlzott őszinteségem bunkóságnak hathat,
de aki ismer, tudja, hogy én mindig jót akarok.
- Az igazság néha fáj. - Így van.
Nem mindenki tudja értékelni az őszinteséget.
Köszönöm!
Nick meglovagolt egy kacsát.
Szóltam, hogy ki fogok ábrándulni, és Undi Nickynek fogom szólítani,
de ez sem tartottam vissza, mégis meglovagolta.
Klassz volt.
Aztán odament hozzá egy nő, aki rám néz és elkezdi:
„Nézd a barátnődet! Milyen féltékeny lett!”
Én meg…
Nick meg csak vigyorgott, hogy milyen vicces.
Kiakadtam.
- Én sem tartottam volna viccesnek. - Mert nem is volt az, Audriana.
Nem egyszerű a helyzetem, mert úgy érzem,
rengeteget kell változtatnom a személyiségemen,
úgyhogy szöget ütött a fejembe,
hogy mi van, ha mégsem vagyok elég érett, pedig annak gondolom magam.
Kezdek kételkedni magamban.
Én egyáltalán nem akarlak megváltoztatni.
Egy házasságban alkalmazkodni kell, mert a dinamika is megváltozik.
Értem, hogy szeretsz flörtölni,
de egy párkapcsolatban a másikat is figyelembe kell venned.
Ha ez nem megy, akkor ne hitesd el velem, hogy menne!
Tegnap éjjel nem ezt mondtad.
Mert mit mondtam? Nem akarlak kellemetlen helyzetbe hozni,
úgyhogy mondd el te, mit érzel!
Nyugodtan mondd csak!
Néha nem teljesen őszinte velem,
mert azt gondolja, hogy ha teljesen őszinte lenne,
és bevallaná, hogy nem áll készen, akkor elveszítene,
pedig szeretjük egymást.
Fél, hogy ha nemet mondana nekem, akkor nem maradnánk együtt.
Te mit szólsz ehhez?
Tegnap éjjel neked is mondtam, hogy úgy érzem, nem tartasz elég érettnek,
elég érzékenynek, elég gondoskodónak,
és képesnek az együttélésre.
Félsz, hogy nem tudjuk összeegyeztetni az életünket, és hogy nem változom meg.
Itt van kapásból hat dolog, amivel kapcsolatban fenntartásaid vannak.
De ezek elég könnyen orvosolhatók.
A kutyasétáltatás gyerekjáték.
- Persze. - Akkor csináld!
Hannah kizárólag tettekről beszél,
nem pedig a személyiségedről.
A napirendedet és a szokásaidat kell megváltoztatnod,
mivel már nem szingli vagy, hanem lett egy párod.
Én nagyon szívesen veszem a kihívásokat, csak…
- Ez neked kihívás? - Micsoda?
Hogy kivedd a részed a kapcsolatból.
- Nem, hajlandó vagyok megtenni. - Jó.
Nem arra kérlek, hogy teljesen változz meg,
csak arra, hogy tisztelj, és hogy ne flörtölj másokkal.
- Meg arra, hogy… - De hát tisztellek!
- És hogy kivedd a részed. - Jó.
Nem a személyiségedet és a hobbijaidat kell megváltoztatnod.
Nem erre kérlek,
hanem arra, hogy tegyél meg apró, ámde fontos dolgokat. Érted?
Te ezt kihívásként fogod fel,
mert túl nagy falatnak
és kemény munkát igénylő dolognak tartod, pedig nem így van.
Ezek nagyon egyszerű dolgok.
Tisztelet, kutyasétáltatás, rendrakás.
Úgy teszel, mintha ezek óriási feladatok lennének, pedig nem azok.
Szerintem apró változtatásokra lenne szükség.
Akkor mi olyan nehéz ebben?
Pont ezt akartam kérdezni. Szerinted ezek apróságok,
mégis elbizonytalanodtál a házasságban
emiatt a hat dolog miatt, amit felsoroltál, nem?
Hannah nem téged akar megváltoztatni.
Nagyon szeretlek, és tudom, hogy te is szeretsz.
Az egyetlen aggályom az, hogy valóban eltudsz-e köteleződni,
és az a férj leszel-e, akit megérdemlek. Érted?
Már hallom a hangját!
- Sziasztok! - Szia, anya!
- Szia! Nagyon örülök. - Én is.
Foglalj helyet!
Csatlakozz!
Szombaton mindig ilyen nagy dugó van?
- DC-ben mindig rettenetes. - Óriási a nyüzsgés.
Mindig szívás.
- Várod már a holnapi ruhapróbát? - Jesszusom!
Készen állsz a látványra?
Most inkább…
Mondtam Garrettnek, hogy szerintem támogatni fogtok,
de ha nem, akkor nem tudom, végigcsinálom-e.
Nélkületek nem lenne teljes az esküvő.
Mindenki egyből a legrosszabbra gondol.
Apukádat is le kellett nyugtatnom,
hiszen már nem vagytok gyerekek, már felnőttetek…
és meghívtok minket erre az őrületre,
mert szeretnétek, ha ott lennénk.
Úgyhogy megkértem, hogy higgadjon le.
Anya!
Racionálisan is végig lehet gondolni, hogy összeilletek-e,
de néha az is elég, ha csak érzitek.
Tudom, anya, és érzem.
- Oké. - De tényleg.
Tudom, hogy ő az igazi.
- Üdv a családban! - Köszönöm!
- Koccintsunk? - Igen.
Biztos, hogy nem akarsz elmenekülni?
- Apa is ezt tanácsolta neki. - Örülök, hogy egy család leszünk.
- Szeretlek. - Én is.
7 NAP AZ ESKÜVŐKIG
Ma fogunk esküvői ruhákat próbálni.
Írtál valami beszédet?
Úgy terveztem, mondok majd valami szépet,
ha megtalálod álmaid ruháját.
Ez nagy nap egy anya-lánya páros életében.
- Szerettem volna, ha különleges. - Annak kellett volna lennie.
Csakhogy Nickkel nem vagyunk egy értelmi szinten,
és a humoromat sem érti.
Nem olyan kreatív, mint én, nincs annyi pénze.
Semmiben sem passzolunk.
Tegnap bemutattam a barátnőimnek, de nem volt nekik szimpatikus.
Mindez nem számít, ha szeretitek egymást.
Akkor egyáltalán nem.
Szeretem, azért vagyok még vele.
Az van, hogy tudom jól,
mi lehetne belőle, és rohadt jó lenne, ha működne.
Tudom.
Nekem kell megtanítom szeretni és párkapcsolatban élni, ami nem fair.
Ha hozzá akarsz menni valakihez, azt egyértelműen érzed.
Ja.
Jó volt látni, hogy boldog vagy valakivel.
Mi azt szeretnénk, hogy boldog légy.
Ne a mi véleményünk alapján hozz döntést!
- Ez csakis rajtad áll. - Tudom.
Mindjárt hazaér Nick.
Szeretlek.
Én is.
Úristen, nézzétek a ruhákat!
Hát ez nagyon durva!
Nagyon tetszenek.
Azta! Jöhet a próba!
Kikeráznak minket.
- Uraim! - Szevasz!
Csá!
Igenis, uram!
- Na ki áll készen a próbára? - Én.
- Hannah nem jött el? - Direkt nem?
Szerintem direkt.
Ja. Tegnap mesélte, hogy bemutatta Nicket a barátnőinek,
és szerintem nem ment jól.
Nem fogadták jól, úgyhogy nem tudom…
Viszont azt nem mondta, hogy lefújná az esküvőt.
Szervusztok!
Szia!
- Zavarok esetleg? - Nem, gyere!
- Dehogyis. - Nem.
Épp Hannah-ról beszélgettünk, mivel nem jött el.
- Hannah és Nick. - Igen.
Lehet, hogy a barátnői segítettek döntést hozni a párkapcsolatáról,
csak még nem erősítette meg.
Akkor ne haragudjatok, hogy témát váltok,
de beszéljünk valami örömtelibb dologról, hisz menyasszonyi ruhát fogtok választani.
Már csak egy hét választ el benneteket az esküvőtöktől.
De jó!
Kezdjük Taylorral! Ki kísért el ma téged?
- Az anyukám. - Jó napot, anyuka!
És az unokatesóm, Cheryl.
Szervusz, Cheryl! Örvendek. Mi volt az első benyomása Garrettről?
Hogy nem Taylor esete.
- Mármint kinézetre? - Igen.
De amikor megszólalt,
a szemébe nézett és szépeket mondott, rájöttem, hogy nagyon szereti.
Egyetértesz, hogy Garrett nem az eseted?
Igen.
Hát nem lenyűgöző?
De, és pont ez a kísérlet lényege.
Számomra ő a világ legszexibb pasija.
- Akkor úgy gondolod, a szerelem vak? - Úgy.
Marissa, téged ki kísért el?
Az anyukám és a gimis legjobb barátnőm, Brenda.
Nagyon örülök!
Mindig is az igaz szerelmet kereste,
egy olyan fiút, aki ugyanolyan jószívű, mint ő,
és mivel már ismerem Ramsest, tudom, hogy rá ez igaz.
Úgy örülök, hogy eltért a megszokottól!
Pont erre volt szüksége.
Szerintem ők egy életen át együtt lesznek.
Ez lesz az első és utolsó esküvője.
Igen. Brenda mindig megríkat.
Édesem!
Marissa nagyon megérdemli.
Jó napot, anyuka! Hogy érzi magát?
Egészen jól.
Ramses elég…
hippi, meg…
- Kreatív lélek. - Ja, nem is tudom.
- Nem annyira férfias, de tökéletes. - Egyáltalán nem.
Úgyis az lesz, amit ő akar, úgyhogy… Ramsest már megfenyegettem.
- Igen. - Azzal, hogy levágom a tökét.
Ha mit csinál?
Ha megbántja Marissát,
mivel annyira ártatlan a lelke, és olyan jó ember!
De biztos vagyok benne, hogy Marissa jól döntött.
Ramses rendes pasas. Kicsit el is érzékenyültem.
- Jól van, Ashley. Téged kik kísértek el? - Anya és a keresztlányom, Brittany.
Nagyon örülök.
Olyan, mintha már régóta ismerném Tylert.
- Nagyon rendes ember. - De örülök!
Nagyon örülök a lányom boldogságának.
Nagyon izgalmas lesz a mai nap. Olyan jó, hogy elkísértek az anyukáitok!
Elérkezett a szmoking- és öltönypróba ideje.
Csak egy öltönyről van szó, mégis fontos szerepet tölt be.
Megmutatkozik benne a személyiségetek, az ízlésetek
és a menyasszonyotok iránt érzett szerelem és elköteleződés,
úgyhogy nagy nap a mai, srácok.
Ezt tartsátok észben, de mulassatok jól!
Gyorsan nézzük meg, hogy kik kísértek el benneteket!
Tyler, kezdjük veled!
Engem Jake haverom kísért el.
Illetve Tevon, akivel 17 éves korunk óta haverok vagyunk.
Nekem voltak aggályaim. Jól ismerem Tylert,
de egyértelműen működik a kapszulás ismerkedés.
Ashley-re a világ legjobb nőjeként hivatkozott.
Mondom: „Hogy mit mondtál?”
Erre ő: „Biztos beletettek valamit a kajámba.”
„Nem tudom, mi van, de belezúgtam a csajba.”
Ebből lejött, hogy nem kamuzik.
- Igen. - Nagyon örülök neked.
- Garrett, te hogy vagy? - Jól.
Ki kísért el?
Trevor és Brandon. A gimi óta a legjobb barátaim.
Mit szóltok? Találkoztatok már Taylorral?
Igen, jó fej csaj.
Szerintem képes lesz elviselni ezt a bolondot.
Garrett rendkívül gyakorlatias, célorientált és összeszedett ember.
Ha hajlandó beengedni valakit az életébe, akkor biztos, hogy ő az igazi.
- Tehát bízol a megérzéseiben. - Abszolút.
- Ramses, téged ki kísért el? - David barátom.
Testvéremként tekintek rá. Több mint tíz éve ismerem.
Sok mindent átéltünk együtt, és hasonlóak a tapasztalataink.
Úgy érzem, ő tényleg megért engem.
Nagyon megmaradt bennem, amit az első találkozásunkkor mondtál,
miszerint gyakran előítéletesek veled.
Úgy gondolod, hogy a kísérlet egyediségének hála
végre sikerült megismerniük a valód énedet?
Igen. Ahogy meglátom Marissát,
egyből szertefoszlik bennem mindennemű kétely és aggodalom.
Mellette minden nap tanulok és fejlődöm.
Ma reggel is mondtam neki, hogy napról napra jobban szeretem,
mert mindig kiderül róla valami újdonság.
Alig várom, hogy az oltár előtt állva végignézzem, ahogy bevonul.
Nagyon klassz látni, hogy mindhármótok szemében öröm,
szenvedély és szerelem csillog.
- Szeretnék nektek gratulálni… - Köszönjük!
…hogy most itt vagytok, és ahogy az előbb is mondtam,
hamarosan oltár elé álltok,
ahol belenéztek majd gyönyörű arátok szemébe.
Életetek legfontosabb döntése vár majd ott rátok.
Vajon igent mondtok annak az embernek, akibe vakon szerettetek bele,
vagy örökre búcsút vesztek?
Vajon a szerelem tényleg vak?
Reméljük, igen.
Szurkolok nektek, hogy megtaláljátok álmaitok ruháját,
és hogy belevágjatok életetek hátralévő részébe.
Úgy örülök nektek!
Köszönjük!
Egészségetekre!
Kösz szépen, hogy eljöttetek.
Bármit elmondhatok Ashely-nek. Tudja, miben vagyok bizonytalan.
Már sírtam is előtte. Elfogad engem.
Nem kell állandóan erősnek mutatkoznom.
- Kifejezhetem az érzéseimet. - Örülök.
Látjátok? Basszus!
Nézd, elérzékenyült!
Ne csináld már!
Inkább arrébb is ment.
- Pedig sokáig tartotta magát. - Ne már! Minden oké.
- Sokáig tartotta magát. Na! - Nyugi!
- Nem így nőttél fel. - Ez nagyon durva.
Még sosem láttuk így Tylert. Jól vagy?
Minden rendben. Ha megríkat a csaj, akkor tud valamit!
- Jól vagy? - Aha.
Persze. Ezek csak örömkönnyek.
Ashley!
Ashely hercegnő!
- Mit szólsz hozzá? - Tetszik.
Csak azon agyalok, nem túl sok-e.
Egy esküvőn nem lehet túlzásba esni.
Így jó.
Mennyire feldobta a fátyol!
- Basszus! - Igen.
A fátyol!
Hát… tudtam, hogy eljön ez a pillanat.
Egyszer legalábbis.
De volt, mikor nem így éreztem.
Igen.
De én tudtam, hogy összejön.
Felpróbálom a másikat is a biztonság kedvéért,
de nagyon tetszik.
Fel tudsz lépni?
Nagyon jól áll.
Szerintem ilyen érzésnek kell lennie. A másik is tetszett, de…
- Bízz a megérzéseidben! - Ez lesz az.
Ez lesz az.
Nagyon szép.
Annyira szép lány!
Olyan, mint egy Barbie!
- Igen? - Még szép!
- Annyira szép vagy, hercegnőm! - Köszönöm!
Minden pont olyan, ahogy elképzelted. Meseszép vagy.
- Tyler nagy mázlista. - Bizony.
Nagy mázlista, hogy ilyen menyasszonya van.
El tudod képzelni Tylert magad mellett?
Igen.
El.
- Jó. - Ragyogsz.
Akár már így oltár elé vonulhatnál.
- Csoda szép vagy. - Köszönöm!
- Neked tartanod kéne magad. - De kezdek elérzékenyülni.
Voltak nehéz napok
a múltban, mikor úgy éreztem, nem érdemlem meg ezt.
Nagyon megindító, hogy most azért vagyok itt,
mert valaki engem választott.
Nagyon boldog vagyok és örülök magamnak.
- Hadd öleljelek meg! - Jó.
- Nagyon szeretlek! - Én is téged.
Gyönyörű szép menyasszony és feleség leszel.
- Jöhet a szmokingpróba? - Igen, uram.
- Mikor viselt utoljára szmokingot? - Nem ez az első esküvőm.
Viszont úgy érzem, azóta azért felszaladt pár kiló.
- Lemérném néhány helyen. - Csak tessék!
Rendben.
Jó hosszú a karom.
- Mit szeretne, meddig érjen a nadrág? - Úgy tökéletes.
Kilátszódjon a zoknija?
Egy kicsit igen.
Erre létezik egy kifejezés is: „bokavillantós”.
- Bokavillantós. - De jó!
- Akkor legyen bokavillantós. - Jó, akkor…
- Én támogatom a villantást. - Én is.
- Oké. - Második nekifutás.
Ja, második nekifutás.
Rájöttem, hogy nem voltam túl jó férj az első házasságomban.
- Értem. - Biztos vagyok Marissában.
Minden rendben lesz.
Persze.
Nagyon szuper kapcsolat és mély kötődés alakult ki köztünk.
Szerintem közösen bármin túl tudunk lendülni.
Nagyon helyes. Tökre várom már.
- Ja. - Nagyon örülök neked.
Én is örülök.
Jaj, istenem, mint egy hercegnő!
Nagyon hercegnős. Nem tudom eldönteni, tetszik-e.
Az biztos, hogy nagyon szép.
Szerintem túlságosan csajos, ha értitek, mire gondolok.
- Aha. - Értjük.
Túl csajos.
- Igen. - Nem elég kifinomult.
Pontosan.
Én úgy gondolom, nagyon csinos.
Marissa kiskorában pont így nézett ki a tütüjében és a kis klumpájában,
ahogy körbeparádézott a lakásban,
amikor hercegnőnek képzelte magát.
Tudom, hogy ti máshogy látjátok, de előttem most megjelent
a habos-babos ruhájában,
amikor még nagyon csajos volt, és kis tütüt viselt.
Valószínűleg azért nem tetszik neki, mert már nem kislány.
- Hanem felnőtt nő. - De értem a választást.
- Igen. - Látszik, hogy nem tetszik.
Tényleg nem.
Kövi!
Jól van.
Hogy vagy?
Neked milyen érzés, hogy a gimis barátnőd férjhez megy?
Nagyon örülök neki.
Az eddigi összes pasija egy…
Úgyhogy örülök, hogy végre…
Marissa ma felhívta Ramsest valamiért, és már ott is volt a szabónál.
Villámgyorsan elintézte, pedig nem is lett volna olyan sürgős,
de félretett mindent és elintézte, ami nagyon…
Nagyon kedves srác.
- Jól van, srácok, kimegyek! - Jó.
- Igen! - Igen.
Már most sírok.
Nagyon tetszik!
Jó kerek benne a popód!
- Mintha rám öntötték volna. - Igen.
Nagyon tetszik! Tényleg nagyon jól áll.
- Tényleg tetszik? - Nagyon.
Mindig elsírom magam.
Semmi baj, kicsim.
Feltűzött hajjal képzeltem el.
Olyan szép, mert így látszik az arcod!
Igen.
- Igen. - Azta, Marissa!
Nézzenek oda!
Meseszép vagy!
Fantasztikusan nézel ki.
Na jó, hát ez tökéletes.
- Ez lesz a ruhám. - Igen.
Igen.
- Nem semmi! - Csak úgy ragyogsz!
- Igen? - A megszokottnál is jobban.
A szemeteket is majd' kisütöm!
- Fura, de olyan felnőttes érzés! - Az.
Néha annyira bohókásnak és fiatalosnak érzem magam,
hogy elfelejtem, hogy 31 vagyok.
De most ahogy belenézek a tükörbe, egy felnőtt nőt látok.
- Igen. - Aki hamarosan férjhez megy.
Anyukád vállán bármikor sírhatsz.
Tudom, anya. Régen, mikor megkérdezte,
mi akarok lenni, azt feleltem, hogy feleség, de nem engedte meg.
Azt mondta, ügyvéd vagy orvos leszek, nem pedig feleség.
Így nőttem fel.
Nem elleneztem, csak szerettem volna, ha önálló.
Igen, és az is lettem. Ügyvéd vagyok.
Igen.
De férjhez akarok menni, mert reménytelenül romantikus vagyok.
Tudjuk.
Odáig vagyok a szerelemért,
ahogy Ramses is, úgyhogy tökéletes páros vagyunk.
Bizony. Annyira szép vagy! Örülök, hogy boldog vagy.
Tudom.
- Várom az esküvőt. - Tudom.
- Nagyon várod. - Igen.
- Végig ebben leszek, nem fogok átöltözni. - Jó.
Nem félsz attól, hogy nem olyan régóta, csak nagyjából egy hónapja ismered?
Gondolom, sok mindent átbeszéltetek,
és feljött a szó a pénzügyekről,
a mindennapi dolgokról is,
de még így is sok minden van, ami nem derült ki.
Persze. Minden nap beszélgetünk erről.
Egy hónap telt el. Az érzéseimre fogok hagyatkozni.
Majd meglátom, ott mit érzek. A mai érzéseimet is vizsgálgatom.
Úgy érzem, egy idióta lennék, ha nemet mondanék,
mivel Taylor az igazi,
és ha minden nap így érzek…
Igen, lehet, hogy korai és éretlenségnek tűnhet,
de nem akarom őt elveszíteni.
Szerinted benne van, hogy ő nemet mond?
Nem lehet tudni. Még csinálhatok hülyeséget, vagy kételkedni kezdhet.
Vagy az anyukája is elbizonytalaníthatja.
- Ő nagy hatással van rá? - Mindkét szülője.
Szerintem rád is a te szüleid.
Az én szüleim nem örülnek, de támogatnak,
csak zavarja őket, hogy San Diegóba költözöm.
Fura, mert sosem volt még ekkora mozgásterem egy párkapcsolatban,
de vele szeretnék lenni.
De csinos!
Tetszik, szerintem nagyon jól áll.
Tetszik az egyszerűsége.
Nagyon csini.
És van zsebe!
Tudom, hogy nagyon aggódtatok.
Meseszép.
Igen.
Úgy várom már, hogy Garrett megpillantson benne!
Igen.
Már elképzeltem, vajon hogyan fog reagálni.
Te mit gondolsz, anya?
Szép.
Jó, hát…
Szép. Még nem fejeztem be.
Nagyon szép a ruha.
A színe is tetszik,
de nem vagyok teljesen elájulva tőle.
Őszinte visszajelzés. Kösz, Fong!
- Érzi az ember. - Igen.
Igen, érzi az ember. Én sem vagyok benne biztos.
Akkor jöhet a következő?
Ez egy fontos nap anyukám számára, mivel anno ő varrta
az összes halloweeni jelmezemet,
és ő igazította rám a ruháimat.
Nagyon különleges pillanat számára a ruhapróba.
Oké-zsoké, hölgyeim.
Jöhetsz!
Ez az!
Szuperül áll, Taylor.
Ez lesz az igazi? Én még nem is láttam.
Nézd meg magad!
Csoda szép.
- A színe, a stílusa… - Nagyon szép a színe.
Nagyon tetszik. Én is felvenném.
- Ez lesz az. Ez az igazi. - Egyetértek.
Káprázatos.
Jaj, istenem!
Minden tetszik a ruhában.
Gyönyörű vagy.
Taylor!
Menyasszony lettél!
Férjhez fogsz menni, Taylor.
Illik hozzá, hiszen nagyon letisztult.
Vannak egyedi vonásai.
Gyönyörű! A gombok a hátulján pedig…
- Minden a részletekben rejlik. - Nagyon csinos.
Köszönöm, anya.
Egy anya sokat álmodozik arról,
hogy férjhez megy a lánya, és most itt vagyunk.
Tényleg férjhez mész.
Nagyon szép vagy.
Tudom, hogy nem olyan, mint ahogy megálmodtuk,
de ez rám vall.
Semmi sem a tervek szerint alakul.
A ruha gyönyörű,
de nekem csak az a fontos, hogy itt vagy és végigcsinálod.
Megvan a ruha.
Igen.
Nagyon örülök neki,
hogy a szívednek örökké kedves emlékekből
én is kivehetem a részem.
Másképp el sem tudnám képzelni.
Szeretlek!
- Garrett odáig lesz. - Igen.
Fantasztikusan festesz.
- Szia! - Szia!
- Ezt ledobom gyorsan. - Jó.
A kapszulában azt mondtad, olyasvalakire vágysz, aki motivál.
- Ja. - És segít fejlődni.
Igen.
- Szerinted én segítettem neked? - Igen.
De túlzásba estem?
Néha talán igen.
Ugye amikor volt az az incidensünk
amiatt a nő miatt, írtam egy listát.
A következő állt benne:
tisztelet, álomvilág, szociális érzékenység…
Érettség, önbizalom kontra valami.
Érettség, önbizalom kontra egó.
Ez az öt kételyem még a mai napig megvan.
- Értem. - Mert nem változtattál a viselkedéseden.
Nem vagy szociálisan érzékeny, tiszteletet nem tanúsítasz.
Egó kontra önbizalom. Akkor vagy boldog, ha feltornázom az egódat.
Azt állítod, én rombolom le az önbizalmad, pedig ez az egód miatt van.
És álomvilágban élsz,
nem veszed észre, hogy mit érzek.
Sajnálom, hogy ezt érzed.
Nem értelek téged.
Egyszerűen nem.
Például ott az a szitu Katie-vel.
Én veled ellentétben tudok konkrét példákat hozni.
- Veled ellentétben én emlékszem dolgokra. - Most ok nélkül kritizálsz.
- Ez az igazság. - Nem.
Számomra de.
De látod, mennyire lekezelően beszélsz velem mindig?
Úgy érzem, nem vagyunk egyenlő felek.
Valamiért úgy gondolod, nem tudok se magamról,
se rólad, se másról gondoskodni.
Miért felelsz az életedben?
- A számlákért, magamért… - Milyen számlák?
- Erről már beszéltünk. - Milyen számlák?
Én fizetem az autómat, a benzint, a biztosítást.
- Egyelőre ez minden. - Értem.
Mivel otthon élek, nem fizetek lakbért.
De ellátom magamat,
a munkámat,
és gondoskodom róla, hogy a szeretteim jól legyenek.
Van egy macskám.
- Vele kevesebb a meló, mint egy kutyával. - Ki eteti?
Reggel fél hétkor apa kel fel megtetetni.
- Te felelsz a macskáért? - Én.
Például én takarítom ki az almot.
Megetetem, megitatom. Egy macskával nincs túl sok gond.
Csak etetni meg itatni kell napközben.
Nagyjából ennyi az egész, nem nehéz. Meg szeretni kell.
Én egy elég egyszerű faszi vagyok.
- Hogy miért felelek? - Ők nem felelnek sok dologért.
Igyekszem jó fiú és jó barát is lenni.
Mindent megteszek, hogy sikeres legyek az ingatlanozásban.
Igyekszem kezdeményezni…
Mikor szoktál kezdeményezni?
Ezt az énedet nem ismertem.
Kritizálsz és azzal jössz, hogy férfit faragtál belőlem.
Nagyon szigorú vagy velem.
Én nem olyan srác vagyok,
aki összeírna egy téged kritizáló listát.
- Mert… - Szerinted kritizállak?
Az igazat megvallva, szerintem túlzásba estél.
- Tudod, miért tettem? - Hogy ne felejtsd el a gondolataidat?
Igen, mert ha ez lesz az utolsó beszélgetésünk,
akkor mindent szeretnék kiadni magamból.
Mást sem tettem, csak próbálkoztam, próbálkoztam és próbálkoztam,
mert szeretlek, és úgy szeretném, ha működne!
De hát…
Mikor veszem már le a rózsaszín szemüveget és nézek szembe a valóssággal?
Ma lett volna a ruhapróbánk.
De nekem ez nem megy. Se velem, se veled szemben nem fair,
hogy ma szmoking- és menyasszonyi ruhapróbára menjünk.
Úgyhogy mit csináltam? Felhívtalak, és megmondtam, hogy nem akarlak áltatni.
Mivel szeretlek, nem akarom ezt tenni veled.
Erre te már azon kezdtél el agyalni, hogyan ne jöjj ki ebből rosszul.
Azt mondtad, nem akarsz rosszul kijönni ebből.
Mert tudom, hogy le fognak járatni.
- És hát, basszus… - De miért jönnél ki ebből rosszul?
Mert azt állítod, nem is ismersz.
Azért nem ismertelek ki, mert nem vagyok gondolatolvasó.
- Egyszerűen nem értelek. - Hát pedig most is magamat adom.
Ez vagyok én.
Általában azt mondja, amit a másik hallani akar.
Úgy érzem, manipulál. Mellette gyengének érzem magam.
Szerintem annyira fél attól, hogy mit fognak gondolni róla mások,
és hogy rosszul jön ki az egészből,
hogy meg sem próbált rám koncentrálni és nyitni felém.
Azt sem tudom, igazat mond-e.
Szerintem van, amikor érdemes őszintének lenned,
mert én nagyon őszinte vagyok.
Jelenleg nem működőképes a kapcsolatunk.
Nem fogunk összeházasodni.
Hogy érzed magad?
Szerintem még sosem éreztem magam ennyire rosszul.
Nem tudom. Lehet, tehettem volna több erőfeszítést.
Igen.
Szeretett? Törődött velem egyáltalán? Passz.
Azt hittem, elég jó vagyok számodra, de ezek szerint mindvégig tévedtem.
Azt hittem, megértesz, de ezt is benéztem.
Azt hittem, készen állsz a házasságra…
- Szerinted nem állok készen? - Velem nem.
Tényleg szeretlek, úgyhogy ez szívás.
Ez lesz életem legnehezebb időszaka.
- Fáj, hogy nem vehetlek el. - Értem.
És az, hogy egy csettintésre vége lett…
Mindig eszembe fogsz jutni. A szívembe zártalak.
Nem volt semmiféle hátsó szándékom a kísérlettel,
csak szerettem volna megnősülni.
Jó lett volna átélni a hátralévő néhány napot.
Egy hét volt hátra.
Én mindent beleadtam volna a legutolsó pillanatig,
és csak utána döntök,
de Hannah úgy érezte, ha folytatjuk, nemet mondok majd az oltárnál.
Sosem tettem volna ilyet.
Nem azért küzdöttem, hogy feladjam.
Kim K is ezt mondja abban a Drake-számban.
„Nem azért küzdöttem, hogy feladjam.”
Hát, én sem.
Küzdöttem ezért a házasságért.
Szar érzés elveszíteni azt az embert,
akit életem végéig szeretni tudtam volna.
Én belefáradtam ebbe.
De szeretlek.
- Én is. - Jól van. Megölelsz?
4 NAP AZ ESKÜVŐKIG
- Olyan kellemes az idő! - Igen.
Ez az utolsó napunk kettesben az esküvő előtt.
Jaj, de kellemes!
Jaj, istenem, ez elképesztő!
Ki sem szállok.
Romantikus alkat vagyok, úgyhogy várom már az esküvőt,
és hogy Marissa odavonuljon hozzám a ruhájában.
- Egs! - Jól van.
A családod guyanai ága jön az esküvőre? Nem hívtad meg őket?
- Nem, nem hívtam meg őket… - Nem tudok kiszállni.
Nem igazán tartom velük úgy a kapcsolatot, ahogy szeretném.
Nem tudom, hogy egyáltalán… Hát, nyilván tudnak róla, de…
- Honnan tudnának? - Mert követik a volt nejemet Facebookon.
Ja, értem.
Az első esküvőmön ott voltak.
Tiszta lappal indulok.
Tiszta…
- Reméljük, nem lesz több esküvőd. - Biztos, hogy nem.
- Nekem ez lesz az első és utolsó. - Igen?
Nem akarom követni a családom példáját ebben.
Mert félsz ettől?
Eszembe szokott jutni, mert elég gyakori a családomban.
- Értem. - Tudom, hogy számunkra is opció.
- De elkerülném. - Értem.
Inkább lennék öt-hét évig boldogtalan, mielőtt elválnék.
- Öt-hét évig? - Tudom, hogy ez hosszú idő, de…
Nyilván lesz olyan életszakasz, mikor nem leszünk boldogok.
Na de öt-hét év boldogtalanul? Az nagyon hosszú idő.
Én már túl vagyok egy váláson…
De az ijesztő, hogy neked nem jelentene problémát.
De ez most teljesen más.
Megértem, hogy azt érzed, hogy bármeddig küzdenél.
Nem válnék el egyből.
A családban mindenki apja lelépett.
Tudom.
Milyen érzés anyukámmal beszélgetni?
Szépen, lassan nyit azért feléd?
Tudom, hogy jót akar,
csak hát mivel nagyon gyorsan történik minden,
tökre érthető, hogy még…
bizonytalan.
De szerintem, ha összeházasodunk, megenyhül majd.
Én szeretnék majd virágot adni az anyukádnak,
és átadni neki a Mexikóban vett ajándékot.
Neked eszedbe jutott meglepni anyát, vagy nekem kell rá emlékeztetnem?
Mert nem akarlak emlékeztetni.
Ja, megértem.
- De nem muszáj meglepned. - Nem erről van szó.
Szívesen meglepném az anyukádat,
csak mivel neked szélsebesen jár az agyad,
ha egyik nap eszedbe jut egy ötlet,
másnapra már elveted, vagy módosítod azt.
- Folyamatosan… - De azért szeretnék ajándékozni.
Akkor vacsora alatt akarod megajándékozni az anyukádat?
Hozhatnál neki virágot, mert a bemutatásra nem vittünk.
Jó, rendben.
Csak szeretném tudni, hogy mi jár a fejedben.
Nem tudom, csináld, ahogy jónak látod! Ne én mondjam már meg!
Csináld úgy, ahogy jónak látod!
Jó.
Te sem adtad ki parancsba az ajándékozást.
Azért teszem, mert szerintem így helyes.
Azt a részét értem a dolognak,
hogy nem neked kéne emlékeztetned.
És nem akarlak nyomasztani, mert tudom, hogy ezt érzed,
ugyanakkor minden apróságra nekem kell gondolnom.
Láttad, hogy milyen nehéz hetem volt,
mielőtt megjött,
de még a stressz ellenére is
igyekszem lediplomázni, ingázom,
házit és beadandókat írok, próbatárgyalásokra járok,
illetve ismerkedem veled és esküvőt szervezek.
Ez azért szerintem…
Szerintem…
- Kivehetném jobban a részem. - Ja.
Ott volt például az engedély, a zenével kapcsolatos e-mail,
a zenelista…
Ha nem hozom fel, eszedbe jutott volna?
Mindez fontos dolog, de…
Nem akarom, hogy úgy tűnjön, nem érdekel, de inkább arra koncentrálok,
hogy jól érezzük magunkat,
és hogy működjön a kapcsolatunk.
Igyekszem fontossági sorrendet állítani,
hogy mibe fektessek energiát.
Fontos, amit mondasz,
de kihívást jelent olyan dolgokra is odafigyelni,
amik jelenleg nem olyan fontosak.
Nem örülök, hogy szerinted nem fontosak, mert ne én csináljak már mindent!
Persze, megértem. Lehet, hogy azt csinálom, amit…
Igen, azt csinálod, amit általában a férfiak.
Az a legnagyobb félelmem az életben,
hogy olyannak fogok szülni, aki kivonul az érzelmi munkából.
Erről beszéltünk a kapszulában is.
Én nem ilyen párkapcsolatot szeretnék.
Bocsánatot kérek, ha úgy érzed,
egyedül kell szervezned és csinálnod mindent.
- Megértelek. - Oké.
- Az a fő, hogy megértesz. - De tényleg.
Értem, amit mondasz.
Észben fogom tartani, kicsim.
- Jó, oké. - Igyekezni fogok.
Majd látjuk.
- Tudom, hogy… - Aggódom.
- Vannak aggályaid. - Igen.
- Szerintem jó páros vagyunk. - Szerintem is.
- Hogy érzed magad? - Egész jól.
- Igen? - Igen.
- Szeretlek. - Én is.
Mit művelek?
Beleegyeztél, ne felejtsd el! Idefele úton beleegyeztél.
- Ugye nem megyünk nagyon magasra? - Három kilométerre.
Nem tudom, egy repülő esetében az mit jelent.
Hány másodpercig zuhanunk?
Úgy nagyjából 40 másodpercig.
- Jó. - Vagy míg földet nem értek.
Halálra vagyok rémülve, de eldöntöttem, hogy ejtőernyőzni fogok az esküvőm előtt.
Tetszik az elképzelés, miszerint képletesen és valójában is
fejest ugrunk az ismeretlenbe.
Úgy érzem, ha a párommal erre képesek vagyunk,
akkor bármit meg tudunk oldani.
- Én is izgulok. Ne gondold, hogy… - Pedig te nyugodtnak tűnsz.
Mivel még nem a repülő ajtajában állok, ugrásra készen.
Az oktatónak majd magával kell rántania, mert egyedül nem fog menni.
- Mehet? - Igen!
- Mindjárt felszállunk. - Gyerünk!
- Kiszállsz? - Mikre nem képes a szerelem!
Repülünk!
- Nyitom az ajtót. Kész vagy? - Nem.
Félek.
Jézusom!
Micsoda kilátás!
Kösz, Jézus! Te vagy a legjobb.
Lábat fel!
Szép volt!
Igen!
- Menj oda! - Jó.
Hát ez…
Jézusom! Te hogy vagy?
Hogy vagy?
- Mennék még egy kört. - Mondtam!
Jesszusom!
Ennél izgalmasabb dolgot még sosem csináltam.
Ez volt életem legjobb élménye.
- Mennél még egy kört? - Aha, mennék.
- Én is mennék. - Jó.
Szívesen mennék még egy kört. A lebegés volt benne a legjobb.
- Kösz, hogy rávettél. Szeretlek. - Én is.
Hát ez marha jó volt!
Juj, csokiba mártott eper!
De édi!
Büszke vagyok rád. Nem is tudod, mennyire.
Senki másért nem ugrottam volna ki. Anyukám kedvéért sem.
Se a barátaim, se a családom nem tudott volna rávenni.
Kivéve Jézus, ha fogja a kezem közben.
Nem egész életemben, de úgy…
- Kérsz? - Gimi óta mondogatom. Aha.
Mindig mondtam, hogy az esküvőm előtt ejtőernyőzni fogok a férjemmel.
Anyám mindig megkérdezte: „És ha nem élitek túl?”
Mire én: „De túléljük.”
Amikor odafent lebegtem és nézelődtem,
az volt életem legjobb élménye.
De komolyan. Legalábbis jövő hétig.
Látod? Nem kamuztam.
- Aha. - Megígértem.
Pedig ez volt a legnagyobb félelmem.
Az ugrással rengeteg mindent elengedtem.
Fejest ugrottam a közös életünkbe.
Úgy érzem, ezek után bármit megoldunk, például a szülést is.
Én ettől nem félek.
Te nyilván nem, mert nekem kell kinyomnom magamból egy gyereket.
Én ettől eléggé tartok.
- Az nagyon félelmetes lesz. - De fogom majd kezed.
Számodra kevésbé kockázatos. Neked csak annyi a dolgod, felkoppints.
- Konkrétan. - Az jó móka.
Felajánlod a cuccost, aztán végigsegítesz az úton.
- De házasok vagyunk! - Nem úgy értettem.
- Jó. - Ne használjuk ezt a…
- Na, elég lesz. - Kicsim!
Jól van, rosszul fogalmaztam!
Rosszul fogalmaztam.
Szóval neked csak annyi a teendőd, hogy nekem add a spermád.
- A feleségednek! - Nem adom, megosztom!
- Tudom, de… - Nem adom.
De nem te hordod ki. Az komoly feladat.
Tudom.
Számomra ennél nincs is félelmetesebb.
De ha támogatsz benne, akkor szerintem menni fog.
Támogatlak.
Ha tudom, hogy számíthatok rád,
és ha odateszed magad, akkor szerintem bármire képesek lehetünk.
- Szeretlek. - Én is.
- Kösz. - Isten hozott!
Te jó ég!
- Mintha hallucinálnék! - De király!
Álomszerű. Mintha egy filmben lennék.
Igen, nagyon durva.
Túltelítődött az agyam a teremben.
Rengeteg itt a szín és a fény. A tudomány és a művészet egyvelege.
Tökéletes, mert van közünk a természettudományokhoz.
Mivel műkedvelő tudósok vagyunk,
mindkettőnknek nagyon tetszett a galéria.
- Ezt nézd! - Életed fénypontja?
- Ja. Ez egy jel. - A szemed fénye?
Pár nap választ el minket az esküvőtől, így kezdem megérezni a döntés súlyát.
Egyre valódibbnak és komolyabbnak tűnik, de ugyanakkor mégis szép dolog.
Már nem félelmetes, hanem szép.
Ott van Fredericksburg!
Szép élmény. Nagyon várom és rendkívül boldog vagyok.
Annyira jó!
Mi az? Miért nevetsz ki?
Boldoggá teszel. Mit mondhatnék?
De jó! Köszönjük!
Pár napig most nem fogunk találkozni.
Így ki ragasztja be este a szádat?
Majd felveszek rá valakit.
Ez is része az esküvőnek.
Szerinted fogsz sírni, mikor meglátsz?
Esélytelen.
- Esélytelen? - Esélytelen.
Csak magamat próbálom győzködni.
- Van azért rá esély. - Mi a p-értéke?
A győzelem p-értéke magas.
A sírás p-értéke elég alacsony, de azért nem nulla.
Nagyon szép lezárása lesz ennek a csodálatosan kaotikus, elképesztő,
egyedi, ám olykor megterhelő kísérletnek.
Szerinted többször voltál feszült, mint boldog a kísérlet során?
Feszültebb, mint boldog? Dehogyis.
Ilyen boldog még sosem voltam.
Nagyon jó érzés, hogy megtaláltam azt, akivel le akarom élni az életem.
És te?
Nem voltam annyira feszült,
mivel a legjobb barátomként számíthattam rád a kísérlet során.
Jó élmény volt.
- Ki mernéd jelenteni, hogy szeretsz? - Persze, szeretlek. Megbolondulok érted.
Van bármi, amit megosztanál a hajrában?
Igen. Jó régóta vártam már ezt a pillanatot.
- A mustár a spájzba való, nem a hűtőbe. - Ez olyan fura!
Dehogyis.
A dijoni a hűtőbe való, mert abban van cukor,
de a sima mustárban csak darált mustármag van.
- Van olyan, aki… - A sima mustárról beszélek.
…nem a hűtőben tartja a felbontott mustárt?
Darált mustármagból és ecetből áll.
Akkor külön fürdőnk és mustárunk lesz.
- Kérsz még ebből? - Nem, köszi.
Nem fura, hogy nem lesz több randid?
- Csak a feleségeddel. - Hála istennek!
„Hála istennek”?
Úgy örülök, hogy vége ennek a tébolynak!
Pont az volt a célom, hogy rád találjak, nem?
És sikerült, ami nagyon megnyugtató érzés.
- Azért ne kényelmesedj el! - Apukád is ezt tanácsolta nekem.
Bölcs ember.
Egészen olyan, mintha jól ismerne.
Úgy érzem, most először tényleg a megérzéseinkre hallgatunk
egy fontos döntés előtt.
Nagyon biztos vagyok kettőnkben, és elképesztően boldog vagyok,
és várom, hogy milyen lesz, ha már csak kettesben leszünk.
Én is.
Meg akarsz ríkatni.
- Szeretlek. - Én is téged. Az életünkre!
2 NAP AZ ESKÜVŐKIG
BELVÁROS TARTSON BALRA
Mi jár a fejedben?
Nem tudom. Túl sok ez az egész.
Nem akarok elhamarkodottan dönteni.
Eddig sikerült mindent megoldanunk és átbeszélnünk,
viszont most azt érzem,
hogy a kísérlet során
nem igazán derült ki, hogy milyen együtt élni úgy igazán.
De hát…
Lehet, hogy más lenne, ha ez végig problémát jelentett volna, de…
az van, hogy…
Mondom, az nem kérdés számomra, hogy szeretlek.
Nem akarlak elveszíteni, de nem csak a házassággal van gondom.
A szerelem önmagában nem elég. Persze fontos.
Nagyon fontos, de nem elég.
Más dolgoknak is klappolniuk kell.
Nem tudom…
Nem tudom, hogy pontosan mit érzek.
De nem veszed észre,
hogy azután bizonytalanodtál el, hogy beszéltél másokkal?
Teljesen normális, ha ideges vagy,
de nem mindig segít, ha kikérjük külsősök véleményét.
Azok, akikkel beszéltél, nincsenek itt velünk.
Ők nem élték át azt, amit mi.
A szerelem kockázatos. Ha összeházasodunk, ennyi volt.
Én nem fogok még egyszer megnősülni.
Akkor ennyi volt. Ha nem jön össze, akkor mással sem.
Ijesztő, mert nyilván senki sem akar elválni.
Nyilván nem akarok eljutni a válásig.
Nagyszerű lesz a közös életünk.
Szeretnék hozzád menni.
Annak ellenére, hogy mindent beleadunk, teljesen megnyílunk egymásnak,
és őszintén elmondjuk, mit érzünk,
még nem biztos, hogy összejön.
Ezért olyan kockázatos a szerelem.
Mindannyian félünk tőle.
Konkrétan ezért kockázatos dolog a szerelem, Ramses.
A KÖVETKEZŐ EPIZÓDOKBAN…
A VAK SZERELEM FINÁLÉJA
Álljanak fel!
Ideje megválaszolni, hogy vak-e a szerelem.
A feliratot fordította: Kajner Kata