Mă sperie gândul că s-ar putea să mă îndrăgostesc de o fată
și sentimentul să nu fie reciproc.
Nu-s munți destul de înalți Nu-s văi destul de-adânci
Nici râuri nu-s destul de late
Dacă ai nevoie de mine, cheamă-mă Oriunde ai fi
Oricât de departe
Nu-ți face griji, iubito
Rostește-mi numele și voi veni rapid
Și nu te teme, iubito Căci nu-s…
Așa!
Am vrut să am șansa de a întâlni iubirea adevărată.
Nu vom arăta la fel 80 de ani,
deci vreau să fiu iubită pentru personalitatea mea.
Doar asta contează.
Toți merităm să fim iubiți.
Vreau să găsesc bărbatul potrivit și îl voi găsi.
E un vis, parcă a fost făcută pentru mine.
E reconfortant să simți atâta pasiune și emoție.
N-am mai avut sentimente pure și puternice ca acum.
- Mi-ai arătat ce e iubirea. - Nu știam că te poți simți așa.
E prima oară când sunt eu însămi.
Nu cred că iubirea e suficientă.
Nu e drept.
Cum de era atât de sigur, iar apoi s-a răzgândit brusc?
Dacă nu eram logodit, făceam sex cu tine.
- Ai fost geloasă. - M-am uitat în continuare.
- Mi-a pierit cheful. - Mă simt trădat.
Încerc să-mi explic ce a mers prost.
Nu vreau ca relația noastră să fie așa.
Te iubesc.
Și eu.
Nu-mi pot imagina viitorul fără ea.
E un dar să iubești și să fii iubit.
Te iubesc la nebunie.
Ne iubim suficient încât să ne căsătorim?
Ridicați-vă!
Care să mă împiedice să ajung la tine
DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
Bună, doamnelor!
- Bună! - Bună!
Domnilor!
- Salut! - Salutare!
- Bun-venit! - Bine ați venit!
- Salutare! - Luați loc!
- Așa! - Salutare tuturor!
Bună!
Eu sunt Vanessa Lachey.
Iar eu sunt Nick Lachey. Bun-venit la Dragoste pe nevăzute!
Ce v-a atras la Dragoste pe nevăzute?
Frumusețea trece. Vreau un soț care să nu mă lase la greu.
Mi-am ales iubite pornind de la înfățișare și n-am ajuns nicăieri.
Sper că voi găsi pe cineva care să mă accepte
cu calitățile și defectele mele.
Îmi place ideea de a-mi arăta mai întâi calitățile sufletești.
Mă bucur că pot vorbi despre viitor.
De obicei, când ești la prima sau a doua întâlnire,
faci impresie foarte proastă dacă întrebi:
„Vrei copii? Cum crezi că ai fi ca soț?”
Puteți discuta orice, asta e bine.
Întrebați tot ce vă interesează!
N-am avut nicio relație amoroasă pe termen lung, doar situații amoroase.
Îmbătrânesc? N-am mai auzit acest concept. Mai am multe de învățat.
Voi sunteți căsătoriți de mult și vă iubiți.
Dar nouă nu ne merge bine. Nu recomandăm și altora.
Ne putem preface și noi că avem o situație amoroasă.
În lumea datingului, mulți nu vor să se căsătorească.
E ceva ce transpare în cultură, în muzică.
Faptul că toată lumea de aici are același scop ne ajutăm să-l urmărim.
În lumea datingului, totul e aleatoriu. Acest proces e mai puțin aleatoriu, nu?
E o autoselecție.
Noi suntem gata să ne căsătorim și avem încredere în proces.
În relațiile din viața de zi cu zi, începi adesea cu partea fizică
și apoi apar sentimentele.
Dar aici e ca un fel de inginerie inversă.
„Inginerie inversă.” Îmi place.
Eu sunt absorbit de muncă.
Nu îmi fac timp să mă uit în jur sau să merg la întâlniri.
Dar aici nu voi avea încotro.
Sunt mândră de mine însămi. Am realizat multe în viață.
Studiezi, găsești slujba perfectă. Eu am găsit-o și am câștigat mulți bani.
Tânjeam să-mi găsesc perechea și slujba mă împiedica,
așa că mi-am dat demisia ca să fiu aici.
Profitați cât puteți!
- Da, eu asta am făcut. - Îmi place.
În următoarele zece zile, veți avea în sfârșit șansa
de a vă îndrăgosti exclusiv de la suflet la suflet.
Dacă vă îndrăgostiți și vreți să trăiți toată viața cu acea persoană,
vă veți logodi
și veți vedea, în sfârșit, în carne și oase persoana aleasă.
În doar patru săptămâni, veți fi la nuntă
și va trebui să luați cea mai importantă decizie din viață.
Vă veți căsători?
Sau vă veți despărți pentru totdeauna?
Există dragoste pe nevăzute?
Sperăm să arătați că există.
Gata cu situațiile amoroase!
A sosit momentul pe care l-ați așteptat.
Capsulele sunt oficial…
Deschise!
Haideți!
Haideți, doamnelor!
- Pe cai! - Haideți!
- Doamne, ce nebunie! - E ziua cea mare.
E prima întâlnire. Vă puteți găsi aleasa!
- Cum te cheamă? - Ashley W.
„W” e de la „wife”, adică soție.
- Îți pun o întrebare profundă? - Te rog.
Ce-ți place să mănânci de la Trader Joe?
Ador fulgii lor de ovăz.
Dacă vrei să fie mai dulci, pui cremă de biscuiți.
- Și adaugi căpșuni și afine. - Ar trebui să fie ilegal.
Urăsc salata verde și nu mănânc nicio mâncare cu salată verde.
AGENT IMOBILIAR
- Câți ani ai? - Am 36 de ani.
Ezit acum, din cauză că ești mai în vârstă ca mine.
Câți ani ai? Primul pas.
- Am 28 de ani. - Eu am 31. Ce părere ai despre asta?
- Vârsta e doar un număr. - Așa este!
E greu la 30 de ani. Trebuie să alegi din ce a mai rămas.
Să găsești o nestemată ascunsă.
Transpir.
Mă mir că sunt și acum singură.
Sigur nu e din cauză că nu am încercat sau din lipsă de interes.
Mi-am dorit mereu să mă căsătoresc,
mai ales fiindcă ai mei au divorțat când aveam șase ani,
iar mama s-a recăsătorit și nu i-a mers prea bine.
Când eram mică, îi spuneam:
„Nu-ți face griji, mamă, într-o bună zi o să dai de un bărbat ca în filme.”
Eu sunt hotărâtă să mă căsătoresc și să rămân căsătorită.
- Cu cine am plăcerea? - Sunt Ashley A. Tu cine ești?
- Tyler. Cum îți merge? - Bine. Ție?
- Am niște emoții…Tremur. - Serios?
- Sunt foarte emoționat. - Nu ai de ce.
- E ușor să vorbești cu mine. - Ai o voce liniștitoare, dar…
- Să o luăm ușor. Ce-ți place să faci? - Îmi place să mă plimb în natură.
- Bine. - Am primit o cățelușă acum trei luni.
- Ce rasă? - Ciobănesc australian. O iau în drumeții.
- Tare! - Tu ce hobby ai?
Încerc restaurante noi. Sunt o gurmandă.
- Și eu. Ador să gătesc. - Drăguț!
- Tu gătești? - Da.
- Stai să notez! - Da.
Lasă-mă să mă gândesc la altă întrebare ușoară…
Scuze! Și eu aveam întrebări, dar emoțiile…
- Îmi place că ai emoții. - Ai un efect liniștitor.
Vocea ta m-a ajutat să mă relaxez…
- Mă bucur. - Da.
- Grozav! - E bine. Cu ce te ocupi?
- Sunt director de marketing. - Da.
Sunt și în consiliul unui ONG pentru femei și copii.
Îmi place ce faci.
Eu țin foarte mult la asta.
Refuz să nu ajut pe cineva care nu se descurcă singur.
Da, trebuie să dai mai departe.
Dacă tu ai avut noroc, trebuie să-i ajuți și pe alții.
- Da. Cât despre copii… - Da.
E ceva important.
- Vrei copii? - Da.
Într-o lume ideală, aș pleca de aici cu bărbatul meu. Și ne-am căsători…
- Așa va fi. - Bine! Îmi place optimismul tău.
- Mă voi gândi la tine. - Sper.
Faptul că Tyler avea emoții mi s-a părut atrăgător.
Îmi place când bărbații își arată vulnerabilitatea
și pot fi ei înșiși.
E neașteptat.
Mi-e clar că sunt oameni cu calități dincolo de perete.
Abia aștept următoarea întâlnire.
E incredibil!
Ai parte de surprize plăcute aici.
- Bună! Cum te cheamă? - Ashley A.
Eu sunt Nick Dorka.
Sunt un tocilar.
- Bună ziua! - Drăguț!
Ce anume? Eu?
Îmi place să flirtez și să fiu sarcastic.
Tara, cum îți merge?
Sunt dispus să disec orice subiect.
Crezi că prietenii tăi m-ar plăcea?
- Așa cred. - Crezi?
Da.
- Crezi? - Mă bazez pe ce am vorbit.
- Cred că ți-aș impresiona prietenii. - Pe cine?
- Ce sport ai făcut? - Baschet.
- Tare. Erai cea mai bună marcatoare, nu? - De unde ai știut?
- Mi-am dat seama după voce. - Bine.
Le are cu vrăjeala. O fi un mare crai?
- Am făcut sport toată viața. - Îmi place.
- Acum lucrez în fotbalul profesionist. - La Washington Commanders?
Nu, la echipa mai bună.
Și ești fan Ravens?
Ei îmi plătesc facturile.
Eu eram kicker și punter…
Nu cred, ai prea multă vrăjeală în tine.
Ba chiar eram kicker și punter… Am fost și medaliat.
- La ce echipe ai… - N-am jucat în nicio echipă din NFL.
- Ai jucat în XFL? - În XFL și CFL.
Poate nu crezi, dar eram kicker cu vizieră și apărătoare.
Nu s-a mai văzut un kicker atât de sigur pe el…
Apreciez. Sunt și mai sigur pe mine în carne și oase.
O să fiu sincer cu tine.
Sunt foarte norocos că am ocazia să vorbesc cu tine.
- Ce fermecător ești, nu? - O să-mi duci dorul.
A fost o decizie excelentă să vin la emisiune.
Nu știi cu cine vei vorbi, dacă vei pleca de aici singur
sau dacă în curând vei cere pe cineva în căsătorie.
M-a dat pe spate fata.
Nu cred că am fost vreodată îndrăgostit.
- Bună! - Bună!
Sincer, n-am fost îndrăgostit pentru că mă sperie.
Îmi iubesc prietenii și familia, dar când e vorba de o relație romantică,
devin anxios,
analizez prea mult situația și am stomacul în gât.
Dar ori de câte ori am avut emoții, la fotbal sau la serviciu,
era un semn că îmi pasă.
Mă cheamă Nick D.
- Nick D! - Da.
- Te voi ține minte. - Sigur.
- Cu cine vorbesc? - Eu sunt Hannah.
Hannah! Ți s-a spus vreodată că numele tău e un palindrom?
Tare, nu?
- Câți ani ai, Hannah? - Am 26 de ani.
- Tu? - I-auzi! Îmi place. Eu am 28.
Și tu ești tânăr. Eu sunt cea mai tânără din grup.
Și eu sunt cel mai tânăr. Avem deja ceva în comun.
- Dar noi vrem să ne îndrăgostim, nu? - Da, eu vreau să-mi găsesc aleasa.
- Sufletul-pereche. - Exact.
Vreau să-mi găsesc perechea și să mă relaxez.
- Da. - Suntem pe aceeași lungime de undă.
De ce ai venit aici, Hannah?
Fiindcă nu mi-am găsit perechea stând acasă.
Ești pe Tinder?
Nu, e prea mult pentru mine.
Pleci de acasă și zici: „Bună! Sunt la aprozar, tu unde ești?”
Nu e fascinant că poți să-ți găsești sufletul-pereche la aprozar?
Așa se zice, dar mie nu mi s-a întâmplat.
Dacă te-aș vedea cumpărându-ți mâncare, ți-aș zice: „Ce voce frumoasă ai!”
- Ești din Sud, nu-i așa? - Sunt din Virginia de Vest.
Dintr-un oraș foarte mic.
Eram majoretă la liceu, genul care se combina cu fundașul.
După facultate, am jucat și fotbal profesionist.
Bravo!
Eram kicker și punter. Era pasiunea mea. M-am apucat de imobiliare întâmplător.
Îmi place că ajut oamenii să facă cea mai mare achiziție din viața lor.
Dar dacă aș putea să aleg, sportul ar fi prima mea opțiune.
- Așa e viața. - Da.
Apoi, te trezești în capsule vorbind cu dra Hannah, care are 26 de ani.
- Nu e fantastic? - Ba da. Am și umor, sunt o fată grozavă.
- Pari grozavă. - Și tu, la fel.
Dacă eram colegi de liceu, uitai de fundaș.
Nu mi-am găsit un soț pentru că oamenii sunt superficiali,
deși pretind că nu sunt.
Am vărsat-o.
Și eu am fost superficială.
E trist. Chiar dacă ai un suflet mare, o față frumoasă și o personalitate super,
dacă ai niște kilograme în plus, nu te plac.
Îmi țin bine echilibrul, tocmai mi-am dat seama.
Simt că nimeni nu apucă să mă cunoască cu adevărat.
Nu le plac hobbyurile, pasiunile sau glumele mele ciudate.
Iar îmi iese.
Mi-am dat și demisia, ceea ce arată cât de hotărâtă sunt.
- Mă cheamă Leo. - Leo!
- Bună, Leo! - Bună!
- Pe tine cum te cheamă? - Hannah.
Hannah!
- Cu ce te ocupi? - Sunt dealer de artă.
- Ce job cool! Îți place Van Gogh? - Îl ador.
Am fost la Amsterdam. M-au fascinant tablourile lui.
Da. E unul dintre preferații mei.
Îmi place la nebunie să experimentez chestii noi.
- Și mie. - Ador Europa.
Dacă mergem în Costa Rica, vreau să fac alpinism, să văd vulcani.
În Europa, vreau să văd tot ce ține de istorie. Sunt fan.
De acord. Sunt atâtea de văzut și avem atât de puțin timp!
Vreau să încerc de toate.
Dacă e un bufet suedez, iau câte o gură din toate felurile…
Și eu!
Pentru mine, cina ideală e formată din cinci aperitive.
Perfect de acord. Dacă iei felul principal, te limitezi.
Pe de o parte, vorbim despre chestii mărunte…
Vorbim despre ce mâncăm la cină,
dar dacă ne căsătorim, vor fi multe cine.
Așa e.
E important să-ți placă chestiile pe care le faci tot timpul.
Așa e.
Timpul e prea prețios ca să te prefaci dezinteresat. Te plac.
Da, și eu te plac. Sigur ne vedem și mâine.
- Sper. - Da, și eu.
- Devine interesant. - E chiar mișto.
Mă bucur că sunt aici.
Așa ziceam și eu. Mersi!
- Mă bucur că sunt cu tine aici. - Ce faci? Mă seduci?
- O să mă gândesc la tine înăuntru. - Ce mai flirtăm!
Am noroc.
Am o slujbă interesantă și bănoasă. Sunt dealer de artă.
Așa!
E o afacere de familie. Acum e a mea.
Am moștenit-o.
Dar una dintre temerile mele e că femeile mă vor doar pentru bani.
- Bună! - Bună!
Un experiment în care apare mai întâi legătura emoțională
e pentru mine o ocazie de neratat.
- Cum te cheamă? - Brittany. Pe tine?
- Leo. - Leo? DiCaprio?
- Îmi place. - Cine n-ar vrea să fie el?
Brittany, îmi place vocea ta.
Mulțumesc.
Dacă am pleca în vacanță și aș pune la cale niște distracții…
- Ai fi de acord cu planul meu? - Aș fi de acord cu orice!
E foarte important pentru mine.
- Vreau să încerc orice. - O să fiu sincer. Îmi place să planific.
- Unul dintre noi trebuie să aibă creier. - Vai!
Sunt singură pentru că îmi place să mă distrez.
Stai!
Majoritatea iubiților mei au fost sportivi și vedete rock.
E cineva acolo?
Aș putea să-l seduc pe oricare dintre ei și să-l conving să ne căsătorim.
Zi ceva!
Dar eu știu ce vreau.
Sunt femei care vor să facă bani și carieră și să trăiască cum vor ele,
dar eu nu asta îmi doresc.
- Bună! - Bună!
Eu aș fi o soție-trofeu,
dar vreau un bărbat care să mă facă să simt că sunt pe primul loc,
căruia să-i placă să gătească, fiindcă eu urăsc, și să se ocupe de copii.
- Ce gătit ai gătit ultima oară? - N-aș putea să-ți zic.
- Un smoothie? - Isuse!
- Îți stă bine în roșu? - Da. În roșu, alb și albastru.
- Sincer, nu arăt rău în nimic. - Mamă, ce sexy!
De ce ești aici?
Am avut o viață atât de tumultuoasă și ieșită din comun,
că mi se pare normal să-mi întâlnesc soțul în felul ăsta.
- Grozav răspuns! - Da.
Orice e menit să fie, va fi.
Încerc să vizualizez.
„Brittany, te măriți cu mine?”
Doamne!
- Îmi plac bărbații foarte masculini. - Așa sunt. Îmi place să domin.
- Gătești? - Ador să gătesc.
- Eu urăsc să gătesc. - Și ce faci?
Sunt cosmeticiană, dar organizez și curățarea plajelor.
Am adunat 4.500 de kilograme de gunoi în ultimii trei ani.
- Nu se poate! - Ba da.
- Eu am vrut să fiu biolog marin. - Serios?
Da, dar până la urmă am devenit fizician.
Sinceră să fiu, dacă n-aș avea telefon,
mi-ar trebui niște lecții de ortografie.
Dacă ai vedea cum am scris „fizician”, ai rupe-o la fugă.
Învăț tot felul de lucruri noi despre mine.
Învățăm împreună.
Ce mă bucură e că descopăr ce caut, de fapt, la o femeie.
Nu mă gândesc prea des la asta.
Toate fetele mi-au plăcut…
- Nu mă potrivesc cu fata asta. - Nu?
Eu lucrez foarte mult, sunt toată ziua la calculator,
iar când nu lucrez, sunt la pescuit
sau fac excursii în zone greu accesibile,
unde nu întâlnesc prea multe femei.
E foarte puțin probabil să găsesc pe cineva acolo.
- Să mergem! - Haideți!
Adevărul e că nu a fost o prioritate pentru mine să-mi găsesc o iubită.
- Bună! - Ce faci? Cum te cheamă?
- Taylor. Pe tine? - Taylor!
Vreau să plec de aici cu femeia cu care o să-mi petrec restul vieții.
Mă cheamă Garrett.
- Garrett? - Da.
- Pot să-ți spun „G”? - Așa le zic oamenilor să-mi spună.
Simplu. Practic multe sporturi, iar la baschet vreau să fiu strigat „G”.
Da, e mai ușor să strigi când pasezi.
Da! Ai făcut sport?
- Am jucat baschet. - Serios? Deci înțelegi.
Ai jucat la liceu sau la facultate?
Am jucat la campionate în liceu. Apoi, doar în cadrul universității.
- Dar am avut un accident și… - Pe bune?
- Am avut ruptură de ligamente la gleznă. - Nu!
A fost groaznic. Pe urmă mi-a fost frică să mai joc serios.
Da.
Dar dacă ar exista o ligă a femeilor de peste 40 de ani…
- Câți ani ai? - Am 29.
Bine. Era să zic: „Aoleu, Taylor!”
Nu mai arunc așa bine, dar pot să joc cu oameni care nu mă vor accidenta.
E amuzant.
- Cu ce te ocupi? - Sunt fizician.
Eu uram fizica.
Nimănui nu-i place, dar nu e un defect.
Am făcut chimie la facultate, iar la masterat, politici energetice.
Muncesc mult. Aria mea de expertiză e așa-zisul „hidrogen verde”.
Am un tatuaj cu hidrogenul pe încheietură.
- A fost… - Tare!
Eu am un tatuaj cu o formulă din mecanica cuantică.
- Nu! Care? - Principiul incertitudinii.
Heisenberg. Bine. Atunci, n-o să știi niciodată unde sunt.
Da, exact. Suntem cam tocilari.
Mai spune-mi, că mă stârnești.
În tinerețe, voiam să realizez multe.
Credeam că ăsta e scopul și sensul vieții.
Asta explică parțial de ce sunt singur de ceva vreme.
Nu vreau să continui așa și să zic, peste șapte ani: „Ce de timp am pierdut!”
Faci fizică cuantică, așa că o să înțelegi legea termodinamică despre care vorbesc.
În relații tinde să apară entropia.
- Relațiile nu rezistă fără efort. - Îmi place.
- Următoarea relație vreau să fie ultima. - Asta vrem toți.
Mi-a plăcut să vorbim.
- Pa, G! - Sper să ne vedem curând.
E prima zi…
E mișto că faci cu ochiul!
Nu m-am mai îndrăgostit de mult.
Nu te-ai gândi că te poți apropia rapid de un om pe care nu-l vezi,
fiindcă de obicei ajută contactul vizual sau atracția fizică,
dar cred că legătura cu Garrett a fost instantanee.
A existat o atracție anumită între noi
și abia aștept să văd ce va urma.
Ador să mă îndrăgostesc.
E extraordinar! Fantastic!
Fetele sunt super.
Am scris în dreptul lui „unicorn”. A reușit să mă surprindă.
Mi s-a părut incredibil.
Ashley e super. E de nota 12.
- Din zece? - Da. M-a uns pe suflet…
- Și Brittany? - Era tăcută.
A zis că e feminină. Am zis: „Bine. Eu vreau să domin.”
Cu cea de pe primul loc mi-a plăcut să discut. Avem multe în comun.
Din 15 fete găsești tu una.
- Ți-a picat cu tronc cineva? - Da.
Hannah e în fruntea listei.
Cred că e interesant să vorbești cu majoritatea fetelor.
- Frate! - Întrebarea e ce ne apropie cel mai mult.
Nick D le are cu vrăjeala.
Îmi place vocea lui.
- Te face din vorbe. E sigur pe el. - E sexy. Probabil îmi va distruge viața.
E într-adevăr fermecător, dar imaginea lui nu se pupă cu cea de punter și kicker.
- Frate! - Am scris un toast.
La Dragoste pe nevăzute Ne vom îndrăgosti pe căi neștiute
O poezie!
La altar, vom decide
Și dacă-ți place aceeași fată Mă va alege pe mine
- Pui tot avocadoul? - Nu, poți mânca jumătate.
Vreți pâine prăjită?
Ne simțim ca acasă!
Bun-venit la noul sezon din Dragoste pe nemâncate!
- Sfârâie! - Până în Carolina.
- Te-a rupt! - Arăți bine.
V-am zis cum mi-am luat tricoul ăsta? Ultima fată care m-a interesat…
Îi scriam. Era un site de întâlniri.
Zic: „Care tricou îți place? Mie îmi place ăsta.”
Zice: „Urăsc culoarea.”
L-am luat ca să o enervez.
M-am simțit mereu neînțeles de femeile care mă interesează.
Mintea e ce am eu mai intim.
- Bravo! E bine să te îmbraci colorat. - Ce ne-am potrivit!
Înainte eram afemeiat. Nu eram pregătit. Jucam jocuri.
Eram un bărbat cu minte de băiețandru.
Acum, cel mai bun lucru care mi se poate întâmpla
e să o găsesc pe femeia vieții mele.
Am venit aici ca să-mi găsesc o soție.
Și gata.
- Bună! Cu cine vorbesc? - Cu Alex.
- Cine e? - Tim.
- Bună, Tim! - Abia așteptam să vorbesc cu tine.
Sunt pasionată de astrologie.
- Serios? - Dar nu vreau să te sperii.
- Bine. - Ai spus că ai 32 de ani.
- Când e ziua ta? - Pe 1 septembrie.
- Ești Fecioară! - A ta?
- Pe 5 august, deci… - Pe 5 august.
- Ești Leu, nu-i așa? - Da.
Știu pentru că am pe braț un tatuaj cu un leu.
Mă întreabă toți dacă sunt Leu.
De ce ai un tatuaj cu un leu?
Îmi place imaginea leului cu coamă mare care e regele animalelor.
Am zis mereu că atunci când mă voi însura,
o să-mi fac și un tatuaj cu o leoaică…
Credeam că zici că vrei un leu la nuntă. Voiam să zic: „Nu!”
Doamne, nu!
Alex, pentru tine, care e diferența dintre o relație serioasă
și o viitoare căsnicie?
Mai întâi, inelul.
Dar nu…
Sunt religioasă.
Și cred că atunci când ești căsătorit,
este o uniune în fața Domnului la bine și la rău.
Ambii mei părinți au scleroză în plăci.
Îmi pare rău.
Tata e căsătorit cu mama mea vitregă de 25 de ani.
Iar mama mea vitregă e o sfântă,
pentru că ea e cea care îl spală și are grijă de el.
Și are 1,88 m și 100 de kilograme.
- Și cade tot timpul. - E greu.
Iar mama e de 15 ani cu un bărbat cu care nu s-a căsătorit
și cu care s-a înțeles bine.
Dar când boala ei s-a agravat
și a început meargă cu bastonul, el a părăsit-o.
Viața e plină de surprize,
iar asta mi-a arătat
cât de importantă e căsnicia.
Părinții mei mi-au oferit totul.
Nu pentru că m-au răsfățat sau pentru că am primit tot ce am vrut,
ci pentru că mă uit la tata și nu e nevoie să-l întreb ce să fac,
fiindcă mi-a arătat de când mă știu.
Mă uit la mama și nu trebuie să mă întreb dacă mă iubește.
Și mi-e clar că ai mei sunt devotați unul altuia,
dar spun mereu că n-am trăit încă cea mai proastă zi din viața mea,
deși am trăit multe.
Am avut două surori. Amândouă au murit.
- Îmi pare rău. - Mulțumesc.
- Aveai și alți frați? - Nu.
Eram cel mai mic.
M-am simțit mereu ca mezinul cel poznaș, dar le port în suflet pe surorile mele.
- Da. - Da.
Fiecare dintre ele mi-a marcat destinul.
Am o conștiință acută a propriei mele mortalități.
Mare parte din viața mea a fost marcată de moarte.
Sunt un om de cuvânt, Dacă spun „da”, e pentru toată viața.
Vreau să fiu căsătorit până la moarte.
- Da. - E un lucru minunat.
E ciudat că m-am îndrăgostit rapid.
Sunt în extaz. Simt că nimic altceva nu contează.
Pot spune orice și nu mă simt judecat. E incredibil.
Am fost surprins.
Mă îndrăgostesc printr-un perete
fiindcă vorbesc despre lucruri despre care n-am mai vorbit.
Închid ochii când vorbesc cu ea
și mă simt ca acasă, ca și cum ne știm de ani de zile.
Zâmbesc cu gura până la urechi.
N-am crezut că e posibil, dar mă bucur de fiecare moment
și abia aștept să continui.
Hai!
Ai fi de acord să ne știm parolele de la telefon?
Da. Poți să te uiți în telefonul meu, dacă îți dă încredere.
Nu mă deranjează.
Dacă vreau să ne căsătorim, te respect în toate privințele.
Dacă zici că vrei să-mi știi parola de la telefon, sunt de acord.
I-auzi! Ce băiat bun, doamnelor și domnilor!
Discuția noastră de data trecută a fost incredibil de plăcută.
Îmi place să vorbim. Am o întrebare amuzantă.
Bazându-te pe ce știi despre mine, cu ce film m-ai asocia?
Cu ce film?
Dacă ai fi mai puțin originală, ar fi multe variante. Nu știu, cu Shrek.
- Super! - Shrek 2. E un film bun.
Nu ești într-o relație și cauți bărbatul potrivit.
Apoi îl găsești, dar nu acolo unde credeai inițial.
Sunt multe foi de ceapă pe care trebuie să le îndepărtăm.
- Ce impresie ți-am făcut inițial? - Zglobie, dar nu și superficială.
Da.
- Cum erai în liceu? - Mă dădeam cu skateboardul.
Am o toleranță ridicată la durere.
Culmea, fetele feminine cu voce pițigăiată rezistă cel mai bine la durere.
- E amuzant. - Ai crede că e invers.
Când trebuie să fac ceva dureros,
mă gândesc la cum a murit mama și la durerile prin care a trecut.
Și tu ai trecut prin asta.
- Zic: „Dacă ea a suportat, suport și eu.” - Da.
În copilărie, mama îmi spunea mereu
că abia așteaptă să vadă ce voi face și cu cine mă voi căsători.
Cred că e foarte tare că ai preluat afacerea familiei
și că e ceva de care ești pasionat.
Sunt foarte norocos că la 30 de ani
nu trebuie să mai am grija banilor.
În general, nu-mi place să vorbesc despre asta.
Provin dintr-o familie foarte înstărită.
Când am terminat facultatea,
mă pregăteam să preiau afacerea familiei în zece sau douăzeci de ani.
Nu mă așteptam să se întâmple imediat.
Și… Ți-am zis că mulți din familia mea au avut cancer.
Da.
Și după toate aceste tragedii în familie,
am moștenit totul dintr-odată
când eram destul tânăr.
Nu vreau să mă compătimești.
Afacerea pe care am avut norocul să o moștenesc
merge destul de bine.
Mi-ai dat ocazia să-ți pun o întrebare
la care m-am gândit toată ziua și nu știam cum să ți-o pun.
Da?
Ce se întâmplă cu banii în căsnicie?
Cine plătește facturile? Le plătim pe din două?
Nu știu dacă aș vrea să plătesc chiar tot,
dar nici nu cred că ar trebui să plătim pe din două
dacă eu câștig mai mult.
Dar îmi place ideea de a contribui amândoi,
fiindcă suntem amândoi implicați.
Mă bucur, pentru că ceilalți insistă că totul ar trebui plătit pe din două.
Nu mă gândisem la asta.
- Dar eu nu sunt de acord. - Bine.
Îmi plac lucrurile frumoase pentru fete.
Fetele fac cumpărături, merg la manichiură și la coafor. Și costă să merg la fitness!
În ultima relație pe care am avut-o, bărbatul plătea absolut tot.
Una dintre temerile mele
este următoarea:
„Mă vrea din cauza slujbei
și din cauza banilor pe care am avut norocul să-i moștenesc?”
Da.
Dacă ne-am căsători, ar trebui să știu
că, dacă aș da brusc faliment
sau dacă ar veni un uragan și ar distruge tot ce am,
ai rămâne cu mine și n-ai spune…
„Fir-ar să fie! Nu mai pot scoate bani de la el…”
Dacă aș fi vrut să mă căsătoresc pentru bani,
m-aș fi căsătorit de mult.
Mi-ar fi fost foarte ușor.
Mă bucur să aud.
Dacă ne-am căsători și am divorța, banii ar trebui să le rămână copiilor mei.
Bine. Eu m-am gândit la nume frumoase de copii și „Leo” a fost primul pe listă.
- Serios? - Da, îmi place.
Nu vreau să am același nume ca fiul meu.
Nu, pot să renunț la „Leo”. Îmi place și „Levi”.
Nu-mi displace.
Mă face să mă gândesc la blugi.
- Îmi place „Levi”, e drăguț. - Leo și Levi! Termină, nu mă mai tachina!
Iar dacă aș avea o fată, mi-ar plăcea să o cheme „Blaze”.
Nu e drăguț?
Blaze Brody sună ca un nume de joc pe calculator.
- Numele tău de familie e Brody? - Da. Parcă nu ți-am zis.
Doamne! M-ar chema „BB”.
- „Brittany Brody” e un nume drăguț. - Da, îmi place.
Sunt dealer de artă.
- Serios? - Da.
Eram familiarizat de mic cu afacerea și am moștenit-o de tânăr.
Bunicul meu a murit de cancer. Bunica a murit și ea de cancer.
La fel și mama. Tatăl meu biologic și tatăl vitreg au făcut și ei cancer.
Totul, în doar trei ani. Și frați n-am.
Eram foarte tânăr.
Dar sunt și lucruri pentru care sunt recunoscător.
Unii se ceartă și mor a doua zi în accident de mașină.
Eu știam că e o boală incurabilă
și m-am apropiat foarte mult de mama în ultimele luni.
- Și sunt recunoscător. - N-aș fi ghicit. Ce păcat!
- A fost greu. Eram foarte înstăriți. - Da.
Nu vreau să devin influencer. Sunt un dealer de artă bogat.
Am fost la cluburi de societate, la școli și facultăți private.
Am mare noroc din punct de vedere financiar, dar…
De fapt, prefer să am problema mea decât să duc lipsă de bani.
Ești norocos dacă ai o asemenea problemă,
dar te și temi fiindcă de multe ori te întrebi dacă fetelor te vor…
fiindcă știu cu ce te ocupi și câți bani ai.
Chiar cred că sunt un om special.
Învățam termeni din arta italiană când aveam șase ani.
De exemplu, termenul „sprezzatura”
desemnează în italiană arta de masca în mod programat…
eforturile depuse pentru a realiza ceva.
De pildă, te îmbraci cu ceva ce pare ales la repezeală,
deși te-ai străduit mult.
Acum văd că ai un Rolex la mână.
Vreau o persoană care să aprecieze și care să fie la rândul ei așa.
Cred că merit acest lucru.
Vreau o soție care să fie curioasă.
Asta îmi place la Hannah.
E foarte curioasă și vrea mereu să învețe,
ceea ce mi se pare foarte sexy.
Ia uitați-vă aici…
Îmi și imaginez cum îi povestesc despre artă, iar ea e absolut fascinată.
Încep să mă simt atras de ea.
Curge o picătură, dar se răcește și se oprește.
E un clișeu, dar încep să am sentimente față de două fete.
Asta complică și mai mult lucrurile.
Jur că nu te mint. Te-am visat aseară.
- Fugi de-aici! - Și nici nu știu cum arăți.
- Cum arătam în visul tău? - Nu știu.
Dar în vis, erai…
Presupun că ești albă.
În vis, eram într-o bucătărie
și voiam să-mi iau un pahar cu apă.
Și vorbeam cu mama ta, care, evident, nu știu cum arată.
Apoi, ai intrat tu în bucătărie și m-am trezit.
- Nu mi-a venit să cred că te-am visat. - Asta mă face să mă simt specială.
Apreciez că nu mi-ai pus o mie de întrebări despre slujba mea.
„Mergi la Art Basel? Care e cea mai scumpă operă de artă pe care ai vândut-o?”
Înțeleg curiozitatea fiindcă e interesant. Întâlnești rar un dealer de artă.
Dar nu vreau să mă definească slujba.
Când ți-am zis cu ce mă ocup, tu nu ai… Erai interesată de mine, nu de slujba mea.
Sincer, mi s-a părut o slujbă cool, dar nu prea am idee ce faci.
Îți spun sincer.
- Apreciez… - Vinzi opere de artă, nu?
O să-ți explic cândva în detaliu.
Dar nu e prea relevant pentru o legătură emoțională.
- Nu. - Știi…
Ești cea mai tânără, dar s-ar putea să fii cea mai matură.
- Serios? - Chiar cred că ești.
- Mersi! Sper. - Da.
Știi de ce mă tem cel mai mult? Nu vreau să mor.
- Da? - Mi-e frică de moarte.
- E normal. - Aș vrea să pot trăi veșnic.
M-aș lăsa mușcată de un vampir.
Dacă ne-am căsători, eu aș îmbătrâni și toți m-ar întreba: „E soră medicală?”
„Nu, e soția mea.”
- Te-aș transforma și pe tine în vampir. - Da?
Bineînțeles. Să fim pe veci împreună. Nu te-aș lăsa să mori.
- Trebuie să trăim amândoi veșnic? - Da.
Nu știu, ești…
Ceea ce mă atrage foarte tare la tine e că ești deșteaptă.
- Știu multe despre multe lucruri. - Îmi place.
- Suntem perfecți unul pentru celălalt. - Ne potrivim de minune.
- Da. - Vorbesc serios.
Pe măsură ce vorbim, mă gândesc că am putea fi flăcări gemene.
Da!
Leo mă face să mă simt vie.
E amuzant, e interesant.
E interesant și fascinant, îi place să călătorească.
Dar deocamdată vreau să explorez toate relațiile.
Mă simt entuziasmată și confuză.
Știți de ce nu dorm goală? E ciudat.
Am o teamă irațională că în somn îmi va intra o insectă în vagin.
Am încercat, dar nu pot.
Haideți!
Gata?
Bine!
- Bună! - Bună!
Sunt Hannah.
Știam că tu ești.
Îți recunosc vocea. Zi-mi cum ești îmbrăcată!
Am părul strâns cu o clemă. Port ochelari.
- Ochelari! - Da.
Arăți ca o bibliotecară sexy.
Da! Port pantofi roz cu toc și un costum roz, cu vestă.
- Doamne! - Sunt o bibliotecară foarte sexy.
Mi-ar plăcea să te scot în oraș și să mă laud cu tine.
Sigur ai fost majoretă în liceu.
- Și erai iubita fundașului… - Da.
Știi la ce mă gândeam aseară? Voi fi Taylor Swift a ta…
- Iar eu aș fi Travis Kelce? - Da!
- Arăt mai bine decât Travis, dar… - Bine!
- Poate și tu arăți mai bine decât Taylor. - Termină!
Ar fi haios. Am fi un cuplu drăguț de vedete.
- Exact. - Vedeta de care eram îndrăgostit…
era Beyoncé.
Și Scarlett Johansson îmi place.
- Da! - Arată trăsnet.
Preferatul meu e Henry Cavill,
pentru că e sexy, dar construiește și calculatoare.
E ca Superman, nu?
De fapt, semăn cu el, dar sunt mai puțin musculos.
N-am un gen anume, dar un tocilar sportiv și sexy e belea!
Le-ai nimerit pe ultimele două.
Am senzația că știu cum arăți.
- Dar nu vreau să știu cum arăți! - Termină!
Fac eforturi să arăt bine pentru iubita mea.
Nu spun că arăt bine, dar vreau să arăt bine pentru iubita mea.
Ce-ar fi să fim doi oameni atrăgători, dar să avem copii urâți?
- Noi o să-i iubim oricum. - Da, așa e.
Ne vom întreba: „Ce naiba s-a întâmplat?”
- Unii copii sunt urâți. - Unii arată ca niște mici extratereștri.
- Da, cu capetele țuguiate! - Exact.
Când au câteva luni, mulți copii sunt drăguți.
- Da, dar nu toți. - Să sperăm că vom avea copii frumoși.
- Vreau să fac copii frumoși. - I-aș iubi indiferent cum arată.
Mama mea e o bunăciune.
Așa că sper să…
Nu știu dacă s-ar transmite copiilor tăi,
dar e interesant că ai menționat-o,
pentru că nu o cunosc pe mama ta,
dar întrezăresc la tine instinctul matern.
- Ceea ce e bine. - Da.
- Grijă și compasiune. - Sunt foarte grijulie.
Abia aștept să te țin în brațe.
- Da. - Abia aștept…
să ne bucurăm de viață împreună.
Ți-ai ales niște costume de baie drăguțe pentru sejurul nostru?
Nu sunt grozave.
Poți să porți ce vrei tu.
Chiar dacă crezi că arăți groaznic, eu te voi încuraja.
Îți voi face multe complimente.
Când vei ieși din duș și te vei plimba ca o nimfă,
voi veni să te iau în brațe,
te voi săruta pe gât și îți voi zice că ești cea mai frumoasă.
Termină!
O să-ți spun mereu că ești frumoasă.
Nu trebuie să știu cum arăți. Pentru mine, ești frumoasă și sexy.
Sincer, nici nu-mi pasă cum arăți.
- Îmi place să vorbesc cu tine. Îmi placi. - Și eu te plac mult.
- O să-mi fie dor de tine. - Și mie, de tine.
Nu te gândi prea mult la mine!
- Mă voi gândi întruna. - Și eu o să mă gândesc mult la tine.
Fir-ar să fie!
Urăsc broccoliul.
- Pe bune? - E reciproc.
- S-a schimbat. - M-am întâlnit cu Dl Seducție.
Ești îndrăgostită?
Mă bucur că am scăpat de tipul ăla.
- Eu… - Viața e mai ușoară acum.
Cred că e un tip mai profund decât crede lumea.
Are prea multă vrăjeală în el.
- Cred că e iubirea vieții mele. - Hannah, te asigur că nu e.
- Tu nu auzi ce vorbim. - Nici nu e nevoie!
- Bună! - Bună!
Ia te uită!
Chiar dacă nu jucăm, am zis că e drăguț să-l pregătesc.
Îmi place. E frumos din partea ta.
Înseamnă mult pentru mine.
Mulțumesc că ai reacționat la chestia cu șahul.
Voiam să-ți dau ocazia să mă bați la ceva.
Îmi place să cred că mă pricep la orice. Cu excepția fizicii cuantice.
Mi-a fost dor de tine. Țin deja mult la tine, mă mir și eu cât de mult.
Simt că există o legătură foarte puternică între noi.
O simt și eu. E ceva magnetic. E incredibil.
- Și tu simți la fel? - Da.
Serios.
Țin mult la tine și abia aștept să vorbim
despre cum ar arăta viață noastră împreună.
E un pas mare pentru mine.
Și pentru tine, sunt sigur.
De acord.
Povestește-mi despre părinții tăi!
Părinții mei sunt minunați.
Ne-au oferit atâtea lucruri
și sunt niște oameni foarte buni.
Tatăl meu, Tom, e foarte priceput. A construit case, inclusiv pe a noastră.
M-a învățat tot felul de lucruri.
Nu știu dacă vreau să fac copii curând, dar pe el abia aștept să-l văd bunic.
Mama e un înger și un zbir în același timp.
Toți o adoră.
Toată lumea o respectă, dar i se adresează pe numele mic,
pentru că e grozav…
- Numele e grozav? - Da.
- Tu nu îi vei spune pe numele mic. - Nu?
- O să-i spui „doamna Krause”. - Da.
Numele mic al mamei e un indiciu despre cum arăt,
despre originea mea etnică.
Originea etnică.
Nici nu m-am gândit la problema asta până acum, deci e interesant.
Recunosc, eu am avut doar iubite albe până acum.
E ceva nou pentru mine, chiar și fără să-ți cunosc etnia.
Nu știu ce ar însemna pentru mine… Totul e atât de…
E un șoc. E greu de explicat.
Nu sunt timid…
Dar tu ești foarte calculată, te gândești înainte ce vrei să spui.
Și, deși îmi place asta la tine, pe de altă parte, mă întreb și ce ascunzi.
Apreciez că îmi spui, dar…
E neplăcut să ți se spună că dai impresia…
că ești o fire calculată.
S-ar putea să greșesc, dar așa vorbești.
- Ești foarte… - Da.
…chibzuită, metodică și atentă…
Iar pe urmă spui și că nu vrei să-ți știu originea etnică…
De fapt, ai grijă să-mi prezinți o anumită imagine?
Nu știu.
Și nu cred neapărat că e așa.
N-am vrut să spun care e originea mea etnică
pentru că era o ocazie
de a mă apropia de cineva care nu știe deloc cum arăt.
Mă interesează să aflu
dacă cineva e atras de felul în care gândesc și simt,
fără să conteze restul.
Am sentiment foarte puternice față de tine.
Simt că îmi sare inima din piept.
Dar știu că trebuie să aflu mai multe despre tine înainte să fac următorul pas.
Vreau să te cunosc mai bine. Cred și sper că și tu simți la fel.
Trebuie să ne cunoaștem mai bine.
Îmi doresc să te cunosc mai bine și să-ți spun mai multe despre mine,
dar cred că aș fi dezamăgită dacă lucrurile s-ar împotmoli
după ce ți-aș dezvălui cum arăt.
Vreau să simt că sunt iubită independent de cum arăt.
- Are noimă ce spun? - Da.
- Te ajută? - Da.
- Par tot calculată… - Nu. Mersi, apreciez.
Măcar vom ști că problema e cu personalitatea mea.
Mai am un pic și îți spun, ca să putem vorbi despre altceva.
Nu. Serios, nu-mi spune!
Eu…
E felul tău unic de a te exprima și îmi place. Doar că…
Ce?
Ce e?
E ciudat, habar n-am cum arăți,
dar înfățișarea nu e ceva care m-ar putea face să spun…
că nu vreau să continui.
E ciudat, nu?
Că am asemenea sentimente…
față de cineva cu care doar am vorbit.
Am gătit la micul-dejun.
- Și eu. - Serios?
- Ce tare! - Da.
- Tu ce ai gătit? - Ouă.
Eu, pâine prăjită umplută.
Poftim? Cu ce?
Cu ouă, scorțișoară, cremă de brânză și jeleu.
Ce?
N-am ieșit niciodată cu un tip care știa să gătească.
- Serios? - Nu.
Eu am gătit mereu.
- Nu cred în rolurile tradiționale. - Bine.
Dar orice ar fi, voi fi mereu protector.
- Ăsta e rolul meu. - Super!
Dar gătesc cu plăcere și nu mă aștept să stea soția să gătească în bucătărie,
să tragă după ce venim amândoi de la serviciu.
- Da. - Fie mâncăm în oraș, fie gătim amândoi.
Dacă e să spăl eu vasele, le spăl. Nu mai suntem în 1948.
Tyler, ești mereu atât de…
- Îmi place să-mi spui numele. - …interesant.
- Tu? - Ai o voce foarte seducătoare.
Ai vreun talent special?
Eu nu am.
Eu mă…
și nu vreau să fiu arogant…
dar mă pricep la mai multe lucruri.
- Schiez, și sunt bun. - Și mie îmi place să schiez.
Pot să-mi îndoi limba ca un cilindru.
Cum de te-ai gândit să zici asta?
Făceam asta la petreceri când eram mic.
- De ce la petreceri? - Era în copilărie.
Termină!
- Am făcut călărie. - Ador caii. Și eu am luat lecții.
- Și eu. Am fost în clubul 4-H. - Pe bune?
- Practici stilul western sau… - Nu, cel englezesc.
- Eu, western. - Bine.
Ce ții neapărat să faci?
Vreau să sar cu parașuta.
- Nu. Fii atent… - Dar am rău de înălțime.
Nu glumesc, am spus toată viața că, înainte de nuntă, sar cu parașuta.
- Da. - Așa am zis mereu.
Pentru că ambii soți fac cel mai mare…
- Salt… Da. - Un salt în necunoscut.
La fel e să sari din avion, riscând totul.
- Și… - Dacă supraviețuim, putem să…
Dacă supraviețuim, e bine!
- „Ne căsătorim dacă supraviețuim.” - Exact.
- E foarte mișto! - E frumos.
Să vedem ce se întâmplă.
Am vorbit puțin despre copilăria ta, dar…
- A fost o copilărie chinuită. - Da.
Mama nu avea prea multe. A făcut tot ce a putut.
Nu știu dacă ți-am zis, tatăl ei a rupt-o cu ea fiindcă a avut copii de altă rasă.
Nu se poate!
Mama e sârboaică și familia ei din partea tatălui a renegat-o.
I-a rămas alături doar mama ei, adică bunica.
Nu aveam mai nimic.
Ne puneam saltelele în sufragerie, ca să păstrăm căldura.
Seara, mama gătea și ne ajungea doar nouă. Zicea că nu-i e foame, dar știam că îi e.
Lucra toată ziua, venea acasă și ne gătea, apoi pleca la tura de noapte.
Creștea singură trei copii. A fost o luptă dură pentru ea.
- Îmi pare rău să aud. - Când aveam cam nouă, zece ani,
ne-a așezat și ne-a zis că mama ei a aflat că are cancer.
- Iar mai apoi a murit… - Isuse!
Pentru mine, cel mai greu a fost că nu puteam…
Nu știam cum să consolez pe cineva.
La înmormântare, nu știam cum să-mi consolez mama.
- Da. - Eram foarte mic.
Ziceau să o îmbrățișez și nu știam ce înseamnă pentru ea.
- Știi… - Da.
Faptul că cineva ți-e alături.
Nu ne exprimam iubirea.
Nu-i ziceam mamei mele că o iubesc.
Și a trecut singură prin toate greutățile.
Tatăl ei o îndepărtase, iar acum își pierduse și mama.
Și ne creștea singură pe noi.
Plângea uneori noaptea iar noi doar stăteam și o auzeam plângând.
Uneori, i se vedea suferința pe față.
Eu mi-am spus de când eram tânăr
că mă voi căsători, voi fi fericit și voi avea o familie mare.
Îmi doresc foarte mult asta. Am văzut cum e să-ți lipsească.
Vreau să vină toți copiii și nepoții pe la noi de sărbători.
- Da. - „Ne gătește Tyler.” Și voi sta cu ei.
De asta cred că sunt aici.
Și de asta sunt cât pot de deschis.
Și de asta ador tot ce e legat de familie.
Ce sunete scoți…
Vreau o femeie căreia să-i pot oferi toată dragostea mea.
- A fost grozav. - Da. Așa e mereu.
- Suntem iubiți. - Da?
- Da. - Ești iubita mea. Le spun tuturor.
- Mersi că ai vorbit cu mine. - Cu plăcere. Pe mâine!
- Mulțumesc. Îmi place să aud asta. - Nu?
- Te liniștește? - Doar de atât am nevoie.
Mai e și altceva?
Nu! Haide!
Mă căsătoresc!
Da, frate! Ea e aleasa.
Chiar dacă a fost atât de ușor că aproape…
A fost distractiv.
Pot să o imit foarte bine. Sunteți gata?
Da.
„Doamne, eram așa obosită aseară…”
- „Eu doar…” - „Nu știu.”
- Mi se pare totul nesigur.
Vorbim verzi și uscate. Nu e deloc stilul meu.
Brittany seamănă cu fosta mea iubită. E o fată minunată.
Interesant e că și eu semăn cu foștii ei iubiți.
Sunt foarte metodic și analitic.
Și știți ceva?
Cred că ar exista atracție între noi
și în afara capsulelor.
Dar cu Hannah…
E incredibil. Tocmai mi-a picat fisa.
Eu și Hannah nu ne-am fi atras unul pe altul în mod obișnuit.
Știu ce fel de bărbat e interesat de Brittany.
Mulți dintre noi am fi.
Dar ce fel de bărbat e atras de personalitatea lui Hannah?
Hannah e pur și simplu foarte tânără.
Da, exact.
Sincer, cred că Nick nu știe că vorbești cu ea.
- Cred că nu știe nimeni. - Întrebarea e următoarea.
Ce își dorește, de fapt, Hannah?
E tânără, poate nu știe ce vrea.
Poate niciunul dintre noi nu știm. Eu niciodată nu am știut.
Treci pe canapea!
Pot să-ți dau un sfat?
Acum ești aici.
- Ce ai făcut în trecut n-a mers. - Da.
Fata cu care vorbesc și de care m-am îndrăgostit…
- Cine e… - Ashley.
Cică m-ar fi ales oricum, dar n-ar fi avut șanse cu mine. N-am fi ajuns până aici.
Indiferent dacă ar fi fost atrăgătoare sau nu.
Aș fi vorbit cu ea doar dacă m-ar fi atras fizic.
Dar în cazul ăsta, nu i-aș fi arătat ce simt. De obicei, nu-mi exprim emoțiile.
Am avut mereu iubite frumoase. N-am căutat să mă simt în siguranță cu iubita mea.
Voiam să o protejez. Dar acum mă simt în siguranță.
E prima oară.
Dacă ai sentimente puternice, nu-ți spun ce decizie trebuie să iei,
dar să găsești o iubită cum ai mai avut e cel mai ușor.
Sunt două tipuri de fete. Brittany te bagă la cheltuieli.
Am bani.
Are un Rolex la mână.
Am mai multe relații acum.
Vă spun eu, ei stau acum singuri și…
Stau așa și zic…
„Vorbește cu femeia mea.”
Nick D.
Îi zicem „Domnul Seducție”. Zice că are flirtul în sânge.
Vreau să mă mărit cu asemenea un om?
- Nu știu. - Probabil că nu.
Nu știu nimic despre el.
Dar îi tot aud numele de ieri.
- Da. - Te amuzi cu el.
Îmi place. Cred că e un tip sexy. Nu cred i-a fost greu să găsească pe cineva.
Dar am senzația că vrea să fiu perfectă.
- De ce mai vorbești cu el? - E fermecător!
Nick D e un bărbat fermecător și m-a vrăjit.
Cred că e pregătit să se căsătorească.
Eu sunt prima pe lista lui și…
- El ți-a spus asta? - Da.
Și ce trebuie să faci? Gândește-te!
E greu să mă lămuresc fiindcă spune lucruri pe care nu le cred…
Nu știu de ce nu-l cred. Asta îmi spune intuiția.
- În cazul ăsta… - Da.
Se vede după cum vorbește că are experiență cu femeile.
Știe ce să spună și cum să spună.
Mă tem că s-ar putea să mă manipuleze.
Am sentimente puternice față de el și nu vreau să-mi frângă inima.
Cred că vrea o soție-trofeu. Îmi zice că vrea să mă vadă în bikini.
Dacă aș avea 115 kg și n-aș arăta deloc ca un fotomodel,
sigur n-ar vorbi așa.
Cred că e un tip cu care n-aș vrea să mă culc nemachiată.
E un semnal de alarmă.
E seducător. Mă topesc de cum deschide gura.
- O s-o rupi cu el la un moment dat, nu? - Nu vreau încă s-o rup. Nu știu.
- Știi ce trebuie să faci. - Da.
- Dar nu vreau să o fac. - Știi ce trebuie să faci.
Vă vedeți spunând „te iubesc” în următoarele zile?
Eu, da.
- Serios? - Da.
Eu mă văd cerând-o de soție pe fata care-mi place.
Nu-mi pasă de alte femei.
Mă interesează doar Hannah.
E o decizie importantă.
Chiar și când spui că iubești pe cineva și vrei o relație e ceva serios.
Da, frate. Eu n-am iubit niciodată cu adevărat o femeie.
Hannah…
- Cred că se întâlnește cu tine. - Nu.
- Vorbește cu încă doi tipi. - Am vorbit o dată.
E drăguță, dar e prea tânără pentru mine.
Hannah e aleasa mea.
E super.
Vreau să meargă între noi.
Nu cred că e el. Sper să nu fie.
Trebuie să mă mai gândesc.
Hannah!
Am temeri în privința ta.
De ce?
Nu știu ce vrei. De ce ai venit aici?
Pentru că relațiile mele din trecut n-au mers.
Pentru mine conta prima impresie.
De o vreme n-am mai ieșit cu nimeni,
fiindcă știu ce calități caut la o femeie și n-au nicio legătură cu înfățișarea.
Și nu le-am găsit.
M-am tot gândit la relația dintre părinții mei
și la cât de bine le merge
și la relațiile și calitățile prietenilor mei logodiți sau căsătoriți.
Mi-a devenit clar că fac ceva greșit,
că nu caut ce trebuie.
Eu îmi doresc iubire necondiționată și…
Poate n-a fost momentul, pot da vina pe fotbal, pe serviciu.
Dar nu îmi doresc doar o iubită.
Vreau o relație sinceră, autentică.
Mi-a devenit clar.
De ce a devenit clar?
Cum adică? Ce vrei să spui?
- Spui mereu cât de bine arăți. - Nu…
- Ba da. Ascultă-mă! - Bine.
Probabil că ai avut tot ce ți-ai dorit în viață, nu?
Ai făcut fotbal la facultate, apoi la profesioniști…
Nu cred că ți-e greu să-ți găsești pe cineva în viața de zi cu zi.
Păi…
Și tu pari fără cusur. Ce cauți aici?
Nici ție nu ți-ar fi greu să-ți găsești pe cineva în viața de zi cu zi.
Tipii care mă plac de obicei sunt ca tine.
Eu am o personalitate complexă, am umor și știu multe lucruri.
Dar nu îi interesează personalitatea mea. Mă văd doar ca pe o fată sexy.
La care vrei să te uiți.
Femeia trebuie să fie perfectă, să se machieze, să fie slabă.
- Să îi stea părul bine, să arate perfect. - Da.
Nu asta vreau. Vreau să fiu eu însămi, fără să mă justific.
E…
Da… Nu știu cum altfel aș putea s-o spun.
Exact asta îmi doresc la o soție.
Nimeni nu e perfect. Fiecare are ciudățeniile lui. Și eu.
Vreau să fii tu însăți, fără să te justifici.
- Vrei să fiu sinceră cu tine? - Sigur.
Mă tem că mă placi atât de mult pentru că crezi că sunt sexy.
Mă întrebi: „Ce bikini o să porți? Abia aștept să te văd.”
De ce? Abia aștepți să vezi cum arăt? Dacă nu arăt bine?
Poate crezi că arăt ca un fotomodel.
- Și dacă nu… - Nu.
Dacă îmi doream asta, nu eram aici.
Nu aș fi participat la emisiune.
Spui exact ce trebuie. Ești grozav, ești perfect.
De câte ori te întreb ceva, vii cu un răspuns perfect.
- Îmi explici ce simți. - De ce nu e bine?
Asta e problema. Nu știu.
Intuiția îmi spune să mă feresc. Și nu-mi place chestia asta.
Sunt derutată.
Nu știu ce să fac.
Ne-am distra de minune.
Am avea o viață minunată. Sexul ar fi grozav.
Ne-am simți bine.
Tu spui că mă vei accepta așa cum sunt, dar nu știu dacă să te cred.
Hannah, sincer, nu-mi pasă cum arăți.
Nu știu cum arăți.
Dar sunt topit după tine.
Îmi place felul în care te porți și vitalitatea ta.
Ador să vorbesc cu tine.
De câte ori vorbim, simt ceva ce n-am mai simțit.
Nu-mi pasă cum arăți sau cum te îmbraci. Te voi iubi oricum necondiționat.
Nu vreau să fii perfectă. Și nu-mi pasă dacă nu ești.
Nu sunt perfectă.
Te voi iubi, orice ai face.
Când vin aici, simt că vorbesc cu cea mai bună prietenă a mea
și sunt în culmea fericirii… pentru că o și iubesc pe prietena mea.
Prietena cea mai bună, dar și soția mea.
Mă pot căsători cu o singură persoană.
Nu vreau s-o rup cu tine acum,
dar parcă nu vreau s-o rup nici cu altcineva.
Habar n-am ce vreau.
Ai rupe-o cu mine acum?
Chiar te plac. Dar nu sunt sigură că am putea sta toată viața împreună.
Și trebuie să fiu sigură.
Cred că nu îți e încă foarte clar ce vrei.
Iar eu am început să mă apropii mai tare de alte persoane.
Da.
E neplăcut, fiindcă mă vedeam plecând de aici cu tine.
Mă vedeam cu tine în viitor.
Dar înțeleg.
Te-ai gândit că nu sunt bărbatul potrivit.
Nu mai am altceva de spus.
Sper să-ți meargă bine și să-ți găsești perechea,
pentru că ești un om foarte frumos.
Îți doresc mult noroc.
- I-ai zis? - Da.
Ai făcut ce trebuia?
- Mă simt prost. - De ce? Ce s-a întâmplat?
A zis că se vede în viitor cu mine.
A zis că vrea să ne căsătorim.
I-ai zis că ai îndoieli, iar el vrea să vă căsătoriți.
Da.
Trebuie să fac pipi. Fac pe mine.
- Doamne… - I-am zis lui Leo…
N-am vrut să spun asta.
Fir-ar să fie! Mi-a scăpat.
El e numărul unu.
Devine aiurea.
Aiurea de tot.
Era aleasa mea.
Ce s-a schimbat?
- S-a schimbat ceva. - Cineva agită apele.
N-ai purta ceasul ăsta dacă ai fi director sau avocat.
E un Rolex? Nu m-am simțit niciodată așa de bogat.
E rezistent, nu doar elegant.
- I-auzi! - Da.
Regret chestia cu Nick. Leo m-ar putea părăsi.
E nasol!
Cred că-l iubesc pe Nick D, deși n-ar trebui.
Azi pleacă acasă.
Băga-mi-aș!
Subtitrarea: George Georgescu