Taylor har en lek.
Perfekt ektemann, men… han går ikke med sko.
-Ville du giftet deg med ham? -Nei.
Nei!
-Det ville jeg. -Ville du?
-Vi er skitne hippier. -Uten sko?
Jeg ville vurdert det.
Perfekt ektemann, men kan ikke lese.
"Jeg kan lese menyen for oss begge. Det er greit."
Perfekt ektemann, men…
du er hans femte kone.
-Han har lært mye, så… -Ja, Taylor!
Hvordan endte ekteskapene, skilsmisse eller død?
Ja.
Det er spørsmålet.
Ok, alle må være i live. Det fins grenser.
KJÆRLIGHET GJØR BLIND
Det skal mye til for at jeg liker en fyr.
Alle jeg faller for, og dette skjer hver gang,
oppstår det fantastisk kjemi på den første daten.
Jeg føler at jeg kjenner ham.
Så, etter noen måneder: "Vi passer ikke sammen."
Her fokuserer vi på kompatibilitet.
Jeg har en type når det gjelder menn.
Den sexy typen.
Ray, du ser ut som en kjendis.
-Tre til side, Nick Lachey. -Det er haken.
Jeg tenner på armene deres.
Det er et mønster der. I starten handler alt om det utvendige.
Jeg er her for å… la være å skue hunden på hårene.
Hallo.
-Hvem er dette? -Monica. Hvem er dette?
Stephen.
-Stephen! -Hei!
Jeg har aldri spurt deg. Når var du sist i et seriøst forhold?
-For to og et halvt år siden. -Hvor lenge var dere sammen?
-To år. -To år.
Det var det sunneste og mest kommunikative forholdet jeg har vært i.
-Så fint. -Ja.
Jeg er opptatt av kommunikasjon.
Jeg også.
"Hvordan går det?" "Det går bra."
-"Nei, det gjør ikke det. Hva føler du?" -Så bra.
Vi skal prate om det til vi løser det.
Enten det er et forhold, et ekteskap, en jobb…
Man må snakke om hva man føler.
Når jeg tenker på ekteskap, hva jeg har lært og hva jeg ser etter…
Det er viktig å være trygg på
at det er greit og helt normalt å ha en dårlig dag.
Jeg vil ha noen som ikke forventer perfeksjon,
for det er jævlig utmattende.
-Kan jeg få si noe? -Ja.
Jeg vil ha en som ikke er redd for å være ufullkommen og som sier fra.
-Det er det som gjør ting vakkert. -Enig.
Dette tenker jeg:
Du liker noen for kvalitetene deres,
men elsker dem for feilene deres.
Jeg har alltid vært tiltrukket av… feil.
-Tro meg, samme her. -Mentalt. Ja.
Det siste forholdet mitt, siden vi allerede er i gang med dette…
Ja, kjør på.
Jeg skal røpe noe jeg slett ikke er stolt av.
Men jeg har det med meg, og jeg syns det er viktig å være ærlig.
Ja.
-Så vi må snakke om utroskap. -Ja.
Teknisk sett er jeg en som har vært utro.
Jeg har også blitt bedratt flere ganger.
Jeg trodde ikke at jeg fortjente hun jeg datet på den tiden.
Definisjonen av utroskap varierer.
For noen er det å se på en annen.
For andre er det en fysisk handling.
Jeg var idiot og sendte private meldinger til ei jente,
og vi flørtet med hensikt.
Da er du følelsesmessig utro.
Jeg ble tatt på fersken. Jeg var veldig skuffet over meg selv.
-Så leit. -Vi gikk i terapi.
Vi fant ut av det, for jeg er villig til å snakke om disse tingene.
Forresten, jeg setter pris på at du forteller dette.
Du kan fortelle meg hva som helst.
Vi er bare mennesker. Jeg er 36, livet er ikke så svart-hvitt.
Ja.
Mine erfaringer med utroskap er…
De er skikkelig stygge og veldig ille.
Og selv i slike situasjoner har jeg alltid funnet en vei til tilgivelse.
"Dette føles så jævlig og forferdelig, men det vil komme noe godt ut av det."
-"Se hvor du er nå." -Ja.
Og det at du ble så sint på deg selv…
Jeg syns du var for streng med deg selv.
Det var… Ja, det var kjipt.
Og jeg skal bare avbryte deg litt, for jeg vil be deg på date i kveld.
-Vil du? -Ja, det vil jeg.
Takk for at du sa det. Jeg vil også gå på date med deg.
Huff, dette blir vanskelig.
Jeg er forelsket.
Har du det kjipt på grunn av det du måtte gjøre,
eller angrer du på det?
Jeg vet ikke. Jeg tror jeg angrer litt.
Nick sa: "Du er den rette. Jeg så for meg at du ville bli kona mi.
Du er noe helt for deg selv. Hvis du har bedre kjemi med andre,
vil du finne den rette,
for du er vakker. Jeg vil ha deg, men det er ikke gjensidig."
-Hva gikk jeg glipp av? -Han ville dra.
-Han har dratt. -Har han dratt?
Han sa: "Jeg har ikke mer å si."
Jeg visste ikke hva jeg skulle si. Det ble feil.
Så sa Brittany: "Jeg har vært på date med Leo."
Jeg vil dø.
Hun var lei seg fordi hun slo opp med Nick D.
Hva er det første Nick kommer til å gjøre?
-Finne oss på Instagram. -Helt klart.
Sexte damer. Han har nakenbilder på mobilen.
Antakelig. Han klarer seg.
Jeg vet ikke om Nick har dratt, men jeg har bedt om en date med ham.
Det har vært en slitsom dag.
Jeg tror alle hadde et lite sammenbrudd i dag.
-Hva skjedde? -Alle fikk vite hvem som dater hvem.
Det var ille.
Hva skjedde?
Jeg plumpet ut med navnet ditt.
Og så viste det seg at en annen på lista di hørte det.
Dette var…
Rett etter daten vår i dag.
Pokker.
Jeg ville aldri, aldri sagt det.
Mest fordi jeg har en sterk tro på negativ energi
og onde øyne og sjalusi, og…
Og jeg vil ikke at noe sånt
skal påvirke det som skjer her inne, om du skjønner?
Ja. Jeg tror også på onde øyne.
Og jeg er ikke sint på deg. Du er ærlig overfor meg.
Det setter jeg virkelig pris på.
Det er uunngåelig, folk begynner å skjønne.
Ja.
Jeg vil bare konsentrere meg om deg og meg.
Gud, jeg er betatt av deg.
Det er jeg virkelig.
Bra.
Beklager, jeg…
Kanskje jeg burde dratt hjem. Jeg føler meg trist.
Hvorfor det?
Jeg vet ikke.
Det går bra.
Brittany, jeg skal ikke lyve.
Å bruke E-ordet er noe hellig og skummelt for meg,
men jeg er i ferd med å falle pladask for deg.
Det er skummelt å si det, men jeg tror jeg kommer til å gjøre det.
Jeg er så heldig at jeg har god kjemi med to stykker.
Det er ikke synd på meg. Det er vanskeligere for deg.
Det er som det er.
Jeg klarer meg.
Jeg kommer aldri til å trygle noen om å velge meg.
-Jeg vet det. -Det kommer aldri til å skje.
Så avgjørelsen er din.
Det er stusselig, men jeg blir enten glad eller trist.
-Valget er ditt, kamerat. -Jeg vet det.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Jeg vil aldri glemme daten vår i dag.
Hvorfor ikke?
Det du sa, var så modig og sårbart.
Jeg elsker det ved deg, at du er så åpen.
Jeg vil at du skal føle at du kan gråte hos meg.
Du vil alltid være med meg.
For alltid.
Hva om jeg bare ghostet deg?
Herregud.
-Jeg ville vært så knust. -Bra.
Jeg vil bare si at når vi er sammen, er du den eneste jenta for meg.
Jeg hater å være en rundbrenner.
-Det er ikke det jeg holder på med. -Men det er ikke… Jeg visste det.
Jeg er veldig intuitiv. Jeg visste det allerede.
Og så ble det bekreftet i dag.
Fordi jeg visste det, og fordi jeg kjenner deg,
vet jeg at du har…
en liste over fordeler og ulemper ved hver person.
For jeg visste at du aldri ville hatt bare én.
Du har rett. Du er veldig smart.
-Jeg er veldig smart. -Det er du. Vet du hva?
Jeg vedder på at du… Ut fra stemmen din
og den personen jeg føler at du er,
tror jeg folk antar at du ikke er smart, at de undervurderer deg.
-Ja visst. -Det er en lavmælt superkraft.
Jeg tror du er enda smartere:
"Det er ok at folk tror jeg er dum. Det gir meg en fordel."
Ja.
Jeg skal si deg én ting.
Før daten vår i dag… Nå skal jeg være helt ærlig…
…var du… Du var min nummer to.
Men etter daten vår i dag… Dette er helt sant…
Jeg sverger, nå er dere begge nummer én.
-Begge er nummer én? -Ja.
Jeg vet ikke hva det gjør med deg, eller om jeg burde sagt det.
Jeg kan ikke ta det tilbake, men det er sant.
Og det er veldig skummelt.
Jeg liker to stykker, og jeg vil ikke snakke om det,
men klart, siden du tar det opp, blir det til elefanten i rommet.
Jeg dater ikke bare deg.
Ja.
Hvis noen hadde sagt at vi forlover oss i morgen,
ville jeg blitt overlykkelig.
Det mener jeg virkelig.
Jeg kan absolutt se for meg et ekteskap med deg,
være forlovet med deg og ha et fantastisk liv.
Og jeg er i ferd med å falle for deg.
Men du har en annen også.
-Det er uheldig at… -Det går bra.
Jeg er her for deg. Jeg mener det.
Jeg holder en pute og later som om det er deg.
Det er fint å høre, men…
Jeg vet ikke.
Ser du for deg et ekteskap med meg?
Ja.
Faen. Jeg vet det. Jeg også.
Faen. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg bare sitter her med ansiktet i hendene.
Det er så kjipt…
Jeg er…
-Jeg visste at dette ville skje. -Jeg vet det.
Gurimalla.
Hallo.
Jeg tror jeg tørner.
Da er vi to.
Jeg har ikke hatt det bra i dag.
Hvorfor ikke?
-På grunn av det jeg gjorde! -Med oss?
Ja.
Valgte du feil, tror du?
Selvsagt! Jeg blir gal. Jeg vet ikke opp eller ned på noe.
Jeg trodde vi var sikre på hverandre, men i morges tok du en avgjørelse.
Du sa du ikke trodde dette ville funke.
Og jeg skjønner. Du er fantastisk.
Du kommer til å bli en flott kone for hvem det nå blir,
men jeg ble såret.
Jeg ble veldig såret.
Jeg vet det, og jeg er lei for det.
Jeg tror jeg såret deg så du ikke skulle såre meg.
Det er veldig egoistisk.
Alle sa: "Hannah, du må droppe Nick."
"Greit, da gjør jeg det."
Så folk sa du burde gjøre det slutt?
Og du hørte på dem?
Ja, på en måte.
Jeg vet ikke hva jeg driver med. Jeg vet ikke hva jeg føler om noe.
Vet du ikke hva du føler?
Jeg er redd for at du skal bli skuffet over meg eller noe.
Du er veldig selvsikker.
Jeg er redd for at det skal gjøre meg mindre selvsikker.
Jeg vet ikke.
-Vet du hva det er? -Hva da?
Jeg tror… Jeg vet ikke hvorfor. Jeg tror bare…
At du kommer til å knuse hjertet mitt.
-Hvorfor… -Jeg vet ikke! Det er problemet.
Du sier alt riktig, men du kommer til å såre meg.
Jeg sier ikke alt riktig. Jeg er ikke perfekt. Det sa jeg jo.
Du føles perfekt.
Kanskje jeg virker selvsikker og sier de rette tingene, men
jeg er også redd.
Hva om du ikke liker det du ser?
Hva om ikke du liker det du ser?
Jeg tviler også.
-Det går begge veier. -Jeg vet.
Det går begge veier. Jeg sa jo at jeg liker den du er.
Det er det jeg føler.
Jeg vil virkelig ha deg.
-Du må gi meg en sjanse. -Jeg vet det.
Vil du fortsette å snakke med meg?
-Jeg er jo her. -Jeg er her.
-Det begynner å bli heftig. -Ja.
Jeg antar at du vet hvem den andre daten min er.
Ja. Det var et uhell. Hun mente det ikke.
Det ville jo komme for en dag. Jeg vet ikke.
Det er fryktelig tøft.
-Jeg har kjempegod kjemi med deg. -Ja.
Jeg skal ikke benekte at jeg har god kjemi med henne også.
-Ja. -Og dere er fantastiske, begge to.
Og… jeg tror at hvis jeg var i denne situasjonen…
-Ja. -"Leo, se på deg", hadde jeg sagt.
"Din rundbrenner." Jeg føler det ikke sånn.
Det er vanskelig. Jeg ønsker å utforske begge forhold.
Det er hensikten med dette. Det er det du skal gjøre, finne ut av det.
Du er veldig forståelsesfull.
Vi må finne ut alt om hverandre hvis vi skal gifte oss.
Jeg vil aldri finne ut alt om deg.
Det er noe jeg digger aller mest ved deg.
Det er fortsatt sprøtt at du er på den andre siden av den veggen.
Jeg vet det.
Og det forbløffer meg hvor godt vi kjenner hverandre.
-Uten å ha sett hverandre. -Ja.
Jeg bryr meg ikke om hvordan du ser ut.
Jeg vil bare være sammen med deg.
-Vet du? -Ja.
Jeg vil bare henge med deg, kose og ha sex med deg,
og kysse deg og ha det gøy sammen med deg og svømme…
Vet du hva jeg mener? Jeg vil gjøre ting sammen med deg.
-Ja. -Det er ekte.
Det var som du sa. Vi er tvillingflammer, tror jeg.
Se på oss, ordentlig pusete.
-Ses i morgen. -Skal drømme om deg.
Jeg håper det.
-Hei, søta. -Hei!
Hvordan går det? Å, du verden. Har du sett.
Har du sett!
-En plante til meg? -Ja!
-Hva? -Det er en avokado.
Aldri i livet. Jøss.
Jeg har aldri dyrket avokado. Så kult.
Fint at du likte den.
Jeg husker at på en av datene våre, snakket vi om at vi ville ha
planter og trær.
Det er lett å kjøpe potteplanter, men jeg ville gi deg
en plante som var… Du vet, mer som meg.
Jeg likte tanken på at om fem til sju år begynner avokadoer å avle nye avokadoer.
Og det er tidslinjen for når jeg vil ha barn.
Og hvem liker ikke avokado?
Ingen jeg stoler på.
-Dette er dødskult. -Jeg har fått honning.
Ja. Det er pappas verdensberømte honning.
Den kommer fra biene hans på gården.
Honning er den hemmelige ingrediensen i margaritaen min.
Deilig. Jeg vil ha en sånn.
-Jeg føler at vi har noe bra, så… -Det er bra.
Jeg gleder meg til å snakke om alt vi må snakke om.
Var det noe spesifikt du ville…
Spørsmål? Ja visst. Jeg har tenkt på et par ting.
Du sa at dette treet vil begynne å gi frukt om fem til ti år.
Det er tidslinjen din for barn.
Fem til ti år er veldig lang tid. Det var den første reaksjonen min.
Jeg tenkte noe tidligere.
-Jeg sa fem til sju. -Ok. Ja.
Det er lenge, men…
Det endrer ingenting, men kan vi inngå et kompromiss?
Jeg tror ikke vi må inngå et kompromiss om det.
Jeg har alltid tenkt at ekteskap
og hele barnegreia var noe jeg var
uvillig til å gjøre, for jeg var redd for at det ville
få meg til å forhaste meg…
At jeg måtte gå på akkord med tiden min eller uavhengigheten min på noe vis.
Men nå føler jeg at dette er noe jeg har lyst til å gjøre sammen med deg.
Jeg syns jeg har et flott liv.
Det er ikke det at jeg ikke tror det vil fortsette å utvikle seg,
men jeg tror du vil gi det ekstra mening.
Jeg tror at sammen kommer vi til å oppleve ting
vi har alltid drømt om.
Det føles som en kjempeklisjé, men jeg mener det virkelig.
-Et godt liv. -Når skal du be meg bli kjæresten din?
Taylor, vil du være kjæresten min?
-Nei. -Nei?
Du må overbevise meg.
Har jeg ikke gjort det allerede, har vi et problem.
Jeg er fortsatt litt sur for at filmen jeg minner deg om, er Shrek.
Vi skal liksom forlove oss. Du gjør deg kostbar.
Vanskelig å vinne. La det være klart.
-Veldig klart. -Greit.
Jeg vil ikke avslutte denne daten før du er kjæresten min.
Vi er i et "situationship" akkurat nå.
Ikke venner med fordeler. Det er i alle fall sikkert.
Hørte du det, Nick Lachey? Tidenes første "situationship" i podene.
-Jeg koser meg veldig. -Jeg også.
Jeg respekterer deg og kan se deg som livspartneren min.
Samme her.
Hvordan tror du det vil føles når du ser meg for første gang?
Det blir nok et sjokk, for jeg aner ikke hvordan du ser ut.
Jeg kommer nok til å glise som en dust.
Jeg skal kysse deg med en gang.
-Det kan jeg godta. -Ok.
Om jeg bestemmer meg for å være kjæresten din.
Herregud.
Er du bekymret for…
Er du bekymret for hvordan jeg ser ut?
Niks.
Jeg håper bare at jeg er høyere enn deg.
Ja. Det ville vært en underlig, ny opplevelse.
Om jeg syntes du var stygg?
Nei. Eller, jeg vet ikke. Det blir…
Jeg tuller.
Det er en greie,
for sannheten er at folk bryr seg om utseendet.
Det bare… Vi gjør det.
Dating-appene er bare bilder.
Hvis jeg chatter med noen der, vil vennene mine si,
når jeg forteller dem om vedkommende:
"Få se et bilde."
Samfunnet lærer oss å tenke slik, om det er riktig eller ikke.
Og jeg vil at partneren min skal finne meg tiltrekkende.
Det ønsker jeg. Det er en grunn til at jeg trener.
En ønsker å føle seg attraktiv.
Noen ganger er det bare ikke kjemi. Da spørs det om kjærlighet gjør blind.
Så dette er en stor risiko for oss begge.
Men…
Jeg vil ha dette med deg.
Det er en risiko vi er villige til å godta.
Prøver også å finne ut hvordan jeg skal be deg om å være kjæresten min.
Hva slags blomster liker du?
Jeg ville likt alle blomster fra deg, så…
-Har du ingen favoritt? -Solsikker.
Det var det jeg trodde. Det er mammas favoritt.
Jeg liker solsikker.
Vi har ikke sagt at vi elsker hverandre ennå.
Jeg har vært veldig på nippet her, men…
Hvordan vil jeg reagere hvis du ikke sier det tilbake?
Denne sårbarhetsgreia igjen. Så… jeg liker deg veldig godt.
-G? -Ja.
-Det har vært ok. -Hold kjeft.
-Gleder meg til å se deg. -Samme her.
-Ha en fin kveld. -Ha det.
Hallo!
-Hei! Hvem har vi her? -Marissa.
-Marissa! -Bohdan!
Ja!
Digger det.
Der ute i den virkelige verden har folk dømt meg.
Jeg ser ut som en typisk pappagutt.
De tror jeg er en partygutt som fikk jobb
fordi foreldrene hans hadde forbindelser.
Uten noe særlig dybde ved seg.
Men sånn er det ikke.
Jeg ble født i Ukraina.
Jeg kom til USA da jeg var to.
Den biologiske faren min døde kort tid etter.
Og mannen som oppdro meg, er filippinsk.
Han er helten min.
Han er rollemodellen for den jeg prøver å være som person.
Jeg er som en løk. Jeg har mange lag.
Å bedømme noe ut fra ett lag, er latterlig.
Du godeste. Står til?
Jeg gleder meg til denne praten.
-Jeg hadde det så fint i går kveld. -Ja! Jeg også!
Utrolig hyggelig stund sammen med deg. Leste litt og la meg.
Vent!
Jeg skulle til å si at jeg leste litt og så la meg.
-Likt! -Hva leser du?
Jeg leser en ganske nerdete bok.
En fantasy-greie.
-Har vi snakket om dette? -Nei.
-Jeg leser fantasy! Det er alt jeg leser. -Å ja?
-Har du lest Ringenes Herre? -Ja.
-Jeg har en Harry Potter-tatovering. -Jeg elsker at du har en… Har lest alle.
Jeg vil flykte inn i de universene.
Flykte? Jøss. Ok.
Hva er standardhistorien din når du er på fest?
Vil du jeg skal gå først?
-Du først. -Ikke noe problem.
I 2010 var jeg i marinekorpset, og vi var i Kuwait.
Og vi var på en øvelse midt ute i ørkenen i 30 til 40 dager.
Vi sov under åpen himmel og i telt. Kunne ikke se noe. Ørken overalt.
Vi får øye på en haug med kameler, hundrevis av dem.
"Jeg er ute i ørkenen. Jeg vil ha noen kule kamelbilder."
-Ja vel. -Og en av vennene mine…
Han var veldig engstelig.
Han sa: "Nei, nei. De er farlige".
"Hvordan kan kameler være farlige? Spytter de? Det blir en artig historie."
Jeg velger den største, går mot den.
Den var nok bortimot tre meter høy.
Det var den største kamelen jeg så.
Og jeg drar fram kameraet, tar et bilde.
Jeg ser opp fra kameraet, og kamelen stirrer meg rett i øynene.
Vi får god øyekontakt. Jeg vil ikke vike med blikket.
-Hvis jeg viker med blikket, er jeg… -Den svake.
Nettopp. Så den tar et skritt fram, og jeg tar et skritt tilbake.
Den tar enda et skritt fram og begynner å hvese.
Kan bare beskrives som demoniske lyder.
Og den begynner å løpe.
Og jeg snur meg og løper så fort jeg kan.
I neste øyeblikk kjenner jeg noe i bakhodet.
Og jeg tryner.
Jeg ruller meg rundt og ser opp.
Kamelen står på bakbeina
med forbeina i været, klar til å slå til.
-Herregud! -Klar til å trampe meg i hjel.
Og jeg tenker: "Faen. Nå dør jeg.
Jeg har deltatt i to kriger, og mamma får et brev
der det står at jeg ble drept av en jævla kamel."
Jeg kan føle vibrasjonen fra hovene. Så nær var den.
Og så pruster den, lager syke lyder og går sin vei.
Og jeg bare… "Fy flate. Sånn føles det når du vet du skal dø."
-Du skulle dø! -Ja visst.
Jeg følte det ikke igjen før jeg var i Ukraina,
der jeg også følte at jeg skulle dø,
akkurat samme følelse.
Kan du fortelle litt om Ukraina?
Ja visst. Da krigen i Ukraina startet… Jeg ble født der, om du husker det.
Jeg visste at jeg måtte dra.
Jeg sa fra på jobben. "Jeg drar. Jeg skal til Ukraina."
Greia for meg var: "Jeg er ukrainsk,
jeg har familie i Ukraina, jeg er fri og frank,
jeg har militær bakgrunn. Jeg må hjelpe til."
De var fenomenale på jobben.
De sa: "Ikke si opp.
Hvis du trenger å ta deg fri, gjør du det."
Venner hjalp meg med å gjøre meg klar.
Arbeidsplassen min samlet inn penger og betalte for alt utstyret mitt.
Jeg trodde det tøffeste ville bli å si det til foreldrene mine.
De sa…
"Vi ventet bare på at du skulle ringe oss.
Vi visste at du kom til å gjøre dette", og jeg…
Jeg følte meg så beæret over at de tenkte så høyt…
-Ja. -…tenkte så høyt om meg at de…
-Et øyeblikk. -Ta den tiden du trenger.
Det rørte meg veldig at…
de tenkte det om meg.
At det var så mange som hjalp meg, og jeg følte ikke at jeg fortjente…
-Du fortjente det. -Fortjente så mye hjelp.
Du fortjente all den støtten. Det er en stor greie.
For det første, skremmende.
Ja, det var skremmende. Veldig.
Og i min alder… Jeg var 33 da jeg dro,
og jeg visste at jeg…
Jeg innbilte meg ikke at jeg var Rambo.
"Jeg skal vinne denne krigen." Jeg visste hva jeg gikk til.
Men alt jeg kunne tenke på, var 19-åringene,
eller kanskje enda yngre guttunger,
som ikke hadde noen militærtrening, og som ble sendt…
Det var ikke noe å lure på. Jeg hadde et valg.
Jeg måtte ikke dra, men inni meg hadde jeg ikke noe valg.
Jeg har også vært i militæret.
Jeg forstår æren, engasjementet, integriteten.
Det virker som om du har gode mennesker i livet ditt
som åpenbart elsker deg og støtter deg, for du virker som en bra mann.
-Takk, hyggelig å høre. -Så…
Beklager.
Ok.
Hvilken historie drar du når du er på fest?
Jeg vet ikke. Hvordan følge opp noe sånt?
Med noe muntert?
Ok, jeg skal prøve å komme på en som ikke er teit.
-Teit er helt greit. -Nei!
-Jeg vil ikke at du skal få høre noe teit. -Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke vil at du skal tro jeg er dum!
Du studerer jus. Du er neppe dum.
Det blir lekser.
Jeg kommer tilbake og forteller en bra historie, som kamelhistorien din.
-Men min egen. -Jeg noterer "lekser".
-Herregud! Er du læreren min, eller? -"Skylder meg…”
Greit. Lekser.
-Ok. Så vi snakkes i morgen? Helt sikkert? -Helt sikkert.
-Ha det. -Ha det.
Jeg har ikke kost meg sånn med å date og treffe folk
på aldri så lenge.
Jeg er klar for å finne kjærligheten, så…
Jeg var skeptisk, til…
Her er vi.
-Dæven. -Det går i hundre i hodet.
Jeg får ikke sove.
Om natta drømmer jeg om at jeg er på dater her inne…
-Ja. -Jeg vil bare på en ny date.
Vil se hva som skjer.
Det oppstår nok noen trekantdramaer med tiden.
Nærmere slutten
vil det kanskje være jenter som må velge mellom to menn.
-Noen kommer til å dra med knust hjerte. -Ja.
Vet du hva jeg mener?
Det ville vært tøft.
Ja.
Hallo.
Hei.
Ramses!
-Det er Marissa, ikke sant? -Jaggu!
Jaggu er det deg, jente.
-Hvordan går det? -Bra! Jeg tok armhevinger i stad.
-Armhevinger? -Ja!
-Du verden. -Vi trente litt.
-Så… -Selvsagt.
Jeg tok noen armhevinger, og nå er jeg lys våken.
Ok. Så først ville jeg bare si takk.
"Takk"?
-Takk for daten vi hadde tidligere. -Til meg?
Jeg følte meg bekvem. "Her kan jeg snakke om alt."
Det var godt å høre.
Ja, jeg føler meg bekvem med deg.
Jeg vet vi har kommet til det punktet der vi har færre valgmuligheter.
Ja! Vi snevrer det inn.
Det er fortsatt litt tid igjen, men…
Jeg ville bare si at jeg tenker mye på deg, og du har vært
førstevalget mitt en stund nå.
-Hva tenker du? -Det er alltid fint å snakke med deg.
Og ja, jeg er åpen for andre også.
Selvsagt.
Men det er bare to av dere jeg har dypere kontakt med.
Men det er litt skummelt å tenke på at…
La oss si vi har kjemi med to stykker.
-Og så velger du en. -Du må velge én.
-Jeg kan havne i et trekantdrama. -Herregud!
-Jeg bør ikke være den andre jenta! -Nei!
Jeg mente at det nok vil være to som vil ha deg.
Jeg vet ikke.
Jeg sa til meg selv at det ville være greit.
-Ja, men det er ikke… -Det er fortsatt greit.
For hvis vi liker den samme personen,
er det opp til henne å bestemme hva som funker best for henne.
-Ja. -Sa jeg at jeg har vært gift?
-Ja. -Hun var ungdomskjæresten min.
Jeg vokste opp i et religiøst hjem. Det førte oss sammen.
Jeg var gift i fire og et halvt år, Jeg var på vei bort fra kristentroen.
Vi prøvde å finne ut av ting, men det fungerte ikke for oss.
-Har dere fortsatt kontakt? -Nei.
Jeg kan være veldig empatisk, men er fryktelig kritisk overfor meg selv.
Jeg føler aldri at jeg er bra nok.
Det kommer nok av at faren min var veldig kritisk.
Jeg var aldri bra nok for ham.
Jeg tok det med meg inn i voksenlivet.
Ja.
Da foreldrene mine skilte seg, dro faren min sin vei.
Mamma var alene med fire unger.
Vi levde på trygd og var veldig fattige i et par år.
Det var mange som kom inn i livet mitt
som bidro til å forme måten jeg så verden på
og introduserte meg for opplevelser
som jeg ikke tror folk i det sosioøkonomiske…
-Samfunnsgruppa… -Ja, sjiktet… vanligvis opplever.
Noe så enkelt som at jeg hadde en volleyballtrener
som tok meg med til Disney.
-Jeg vet det høres tåpelig ut… -Nei, det er utrolig.
-Og det gjør meg veldig takknemlig. -Ja.
Jeg gir tilbake det jeg fikk.
Jeg gir til hjemløse. Jeg vet at noen ikke liker det. Jeg gir.
Én ting jeg er veldig takknemlig for,
er den sammensveisede vennegjengen min.
De er familien min.
Og de har vært gode eksempler
på sunn maskulinitet for meg.
Og hva det vil si å være en bra mann
som uttrykker følelser og er i kontakt med seg selv
og ikke bekymrer seg for hva andre syns om en
eller hvilke konklusjoner de trekker.
Det stilles store krav til menn
om hva som forventes av dem i samfunnet.
Jeg er takknemlig for karene mine.
Det høres ut som om du har flotte venner.
Én ting ved deg jeg syns er veldig tiltalende,
er at du kan snakke om kjønnsroller,
om giftig maskulinitet og at du tar avstand fra det.
Det er veldig tiltrekkende.
Jeg er ikke interessert i å følge de tradisjonelle normene
for hva en mann skal være. Jeg definerer hva maskulinitet er.
Jeg elsker det, mer enn du kanskje forstår.
For jeg er vant til militære menn.
Skjønner. Det gir mening.
Det er interessant, for det er fortsatt noe jeg…
Jeg er tiltrukket av dem, så klart.
-Så hva er din type? -Ingen spesifikk type utseendemessig.
Så hva om jeg er rundt 1,70?
-Det er greit. -Er det sant?
Jeg sier ikke nei til en fyr på grunn av høyden hans.
Ok. Nei, jeg var bare nysgjerrig.
Jeg er ikke opptatt av utseendet.
Jeg er mer opptatt av hvordan vi kommer overens.
Jeg dater vanligvis smarte gutter.
Jeg datet en Trump-tilhenger i tre år.
Dæven.
Men så datet jeg en progressiv, liberal fyr.
Jeg dater folk på grunn av den de er.
La oss si at jeg frir til deg.
-Men… -Herregud.
Jeg trenger mer tid.
-Du trenger mer tid. -Ja.
Da tar vi det sakte og rolig.
-Ja. -Men ikke for sakte.
Garrett og jeg bruker ordet "lykketreff" stadig vekk.
Det er magnetisk, kan ikke beskrives.
Taylor.
Om jeg hadde et manus…
-Er de til deg? -Ja.
-Hvordan vet du det? -Det er favoritten min.
Jeg sa: "Hvis du vil be meg være kjæresten din…"
Det stemmer. Du ba ham gjøre noe for deg.
Han hører faktisk etter.
"Taylor Morgan Krause, helt siden vi møttes i pod nummer to…”
-Selvsagt vet han hvilken pod vi var i. -Selvsagt.
"Det er som om vi har datet i månedsvis. Vi gjør dette på vår egen, unike måte,
og jeg gleder meg til fortsettelsen.
Typen din, Garrett. P.S. Vil du være kjæresten min?"
"Vil du være kjæresten min? Kryss av for ja eller nei!"
Jeg elsker det! Så nydelig!
-Kanskje. -La meg hente en penn.
Jeg skal hente en penn. La ham få slippe å lide.
Greit.
Garrett overrasker meg virkelig.
Det er så søtt.
-Dette er så utrolig søtt. -Så omtenksomt.
Han gjør meg ør,
og vi er definitivt ikke bare venner.
-Han vil nok jeg skal følge instruksene. -Det var virkelig søtt gjort.
Så utrolig fint.
-Får jeg lukte? -Ja.
Det er også…
Oi! Er det lipgloss?
-Eller parfyme? -Parfyme.
Får jeg se? Den er god.
Og feromoner.
"Unisex-parfymeolje med feromoner."
Din slu jævel.
-Jeg er alltid beredt. -Ja. Du har alt som trengs.
Alt.
Hallo.
-Jeg har gledet meg sånn. -Jeg også.
Jeg gleder meg til hver gang vi møtes.
Da vi avsluttet i går,
skulle du fortelle noe om Norfolk State, hvorfor du søkte der og bare der.
Jeg ville dit for å spille i band.
Jeg sang i kirken i oppveksten fordi mamma tvang meg.
Jeg og søstrene mine spilte også mange instrumenter.
Den mellomste søsteren min var en fantastisk sanger og låtskriver.
Vi hadde piano, jeg spilte horn, søsteren min trompet.
Jeg dro dit på et stipend, men college føltes retningsløst.
Jeg var ingen topp-student, men skåret alltid høyt på evnetestene.
-Ja. -Jeg har alltid sett på
utdanningssystemet og mine erfaringer med det
med litt motvilje,
for jeg husker hvordan det var å føle seg dum.
-Ja. -Jeg har alltid hatet skolen.
Men jeg elsker å lære.
Jeg gikk inn i marinen.
-Det har jeg kanskje sagt? -Ja.
Å gå inn i marinen var den beste avgjørelsen i mitt liv.
Å slutte var den nest beste.
Selv om jeg elsket marinen og alt den ga meg,
antok jeg at det var alt jeg kunne bli.
Siden har jeg sittet i mange rom, ved mange bord
jeg aldri hadde kunnet drømme om
og stått på like fot med folk
jeg tidligere ikke hadde sett på som virkelige
fordi de var utenfor rekkevidde.
Jeg vet ikke hva det neste blir, men jeg kan klare alt
og vet hva jeg er verdt.
Bestefaren min… Kjenner du til Nation of Islam?
Å ja.
Han var leder for Nation of Islam.
-Ja vel. -Han jobbet tett med Elijah Muhammad.
Og hjemme har pappa et bilde av ham og Muhammad Ali.
-Muhammad Ali er en av heltene mine. -Å ja?
Ja! Jeg har fire bilder av Muhammad Ali på veggen hjemme.
Bestefar var ikke begeistret for collegeutdanning.
Men jeg jobbet for det, for foreldrene mine mente det var viktig.
Men da jeg skulle på college, hadde vi ikke råd.
Og jeg er helt for at folk får seg en utdannelse.
Men man må ikke ha høyere utdanning for å lykkes.
Apropos Nation of Islam og marinen.
På et av de siste toktene mine, befant jeg meg i Atlanterhavet
på vei fra Norfolk i Virginia til Senegal.
Det var første gang jeg var i Afrika.
Og jeg hadde tilfeldigvis lest selvbiografien til Malcolm X.
Og det var da jeg begynte å tenke:
-"Jeg kan gjøre og være mer." -Ja.
Jeg ble ikke oppdratt som muslim.
Faren min var katolikk, men faren hans var med i NIO.
Jeg sa: "Hvilken religion tilhører du?" "Jeg tror bare på Gud."
Det er så fint, for når du ser på alle religionene,
er kjærlighet et tema som går igjen.
Absolutt.
Jeg vil gjerne fortelle deg mer om meg.
-Ja! -Og familiehistorien min.
Det er viktig for meg, særlig når det gjelder søstrene mine,
for barna jeg eventuelt får, vil aldri få møte tantene sine.
Jeg ønsker å kunne si: "Sånn var tanta deres."
"Dette gjorde tanta deres og jeg da vi var seks og sju."
Jeg glemmer aldri da den eldste søsteren min døde.
Du har aldri fortalt hva som skjedde.
Hun hadde lupus.
Ble innlagt på sykehuset, ble aldri skrevet ut.
Jeg var hos bestemor, og…
Jeg ventet på foreldrene mine.
Så sa bestemor at et av søskenbarna mine skulle hente meg.
Jeg kom til sykehuset. Pappa gråt.
Da skjønte jeg at noe var galt.
Ja.
Det jeg alltid vil huske fra den kvelden,
er at jeg visste at hun var død før noen sa det,
for jeg hørte mamma lage en lyd jeg aldri har hørt siden.
Den var primitiv og dyrisk.
Og det var mamma, skjønner?
-Det var noe nærmest hinsidig. -Ja.
Etterpå var jeg og den andre søsteren min inne hos henne alene.
Hun hadde på seg klasseringen, og søsteren min prøvde å dra den av henne,
men fingeren var så hoven at hun ikke fikk den av.
Jeg sa: "Kan du gjøre det? Kom igjen, ikke gjør det."
Det var mye som skjedde, men…
Jeg er glad for at hun gjorde det, for jeg bærer den ringen rundt halsen nå.
-Gjør du? -Ja.
Jeg har ringene til begge søstrene mine rundt halsen.
Men det er de glade minnene jeg verdsetter aller mest.
Fram til det øyeblikket, hadde livet vært som en sitcom.
Foreldrene mine…
Jeg kunne ikke ha bedt om mer fra dem.
Hvis du ser på bilder av oss, ser det nesten uvirkelig ut.
Det var så vakkert og uskyldig. Jeg ville ikke ha endret på en ting.
Bare dumme søsken-greier.
-Ja. -Jeg tenker på…
Søstrene mine pleide å låse meg ute i bare undertøyet.
-En vakker barndom. -Ja.
Den var virkelig det. Ville ikke byttet den for alt i verden.
Ja.
-Takk for at du fortalte det. -Takk for at du lyttet.
Jeg skal si noe som jeg har tenkt, men aldri sagt høyt til noen.
Hva da?
Jeg får gi foreldrene mine en datter til.
Det er så bra.
Det er så utrolig bra.
Jeg kan allerede se at livene våre flettes sammen.
Ja.
Jeg tar ikke lett på nærheten jeg føler til deg.
Jeg er så takknemlig for å ha møtt deg, selv om vi aldri har møttes.
Og det er vakkert, virkelig.
-Hei, vennen. -Hei.
Flere blomster fra kjæresten min?
-Jeg har noen ting jeg vil si. -Ok.
Hva har du foran deg?
Masse notater.
Jeg er litt nervøs, om du ikke skjønte det.
-Jeg skal begynne å lese. -Ok.
Vel, G.
Jeg har alltid vært flink med ord, men nå trenger jeg notatene mine.
Det var søtt og litt teit:
Pappa ga meg mine besteforeldres kjærlighetsbrev.
I går kveld fant jeg et brev
som besteforeldrene mine skrev den 13. november 1953.
De er ikke her lenger,
men de er her likevel.
-Her kommer det. -Dette går bra.
"Kjære Kathleen, jeg mente ikke å si eller skrive
noe som gjorde deg målløs.
Alt jeg ville, var å fortelle deg hva jeg har tenkt på
og håpet og bedt for.
Jeg trodde ikke at det jeg hadde å si, ville gjøre noen målløse.
Jeg er veldig smigret over at du syns brevene mine er fine.
Jeg vil ikke gjøre deg så målløs at du ikke kan si ja.
Det ville vært veldig ille.
Jeg er også glad for at brevene mine gjør deg glad.
De gjør, på beskjedent vis,
det jeg ønsker å gjøre i egen person.
Jeg håper de formidler mine dype og oppriktige følelser for deg.
Når det gjelder det du kan si, blir jeg helt fornøyd
om du sier at du ville gifte deg med meg.
Jeg vet at det er mye å be deg om,
men jeg vil tilbringe resten av livet med å vise deg at det er dette jeg vil.
Så alt du har å si, er ja.
Det hadde så klart vært mye bedre om du var her, så du slapp å skrive.
Det burde være åpenbart for deg nå at dette er min hensikt,
å ha deg her hos meg, som min hustru."
Så G, vi startet dette eksperimentet med stor skepsis,
men oppdaget at vi gleder oss til å løse denne usikkerheten sammen
i vårt eget tempo, eller hastighet, som noen nok ville kalt det.
Hallo, Heisenberg.
Du har virkelig vært den perfekte mannen jeg har lett etter,
med de bekreftende ordene jeg ikke visste at jeg trengte.
Så takk for at du er sårbar og utholdende overfor meg.
Båndet mellom oss er magnetisk.
Du har vært min nummer én i ni dager på rad,
og jeg gleder meg til å komme ut av tellingen.
Hallo?
Unnskyld.
Jeg er full av følelser.
Ja. Dette er… Disse brevene er også utrolige.
-Nydelige, hva? -Det er vakkert. Så nydelig.
Det er bare vanskelig å…
finne ord akkurat nå.
Jeg vet vi ville gjort alt vi ville gjøre,
men det kommer til å bli
så mye mer enn vi kunne ha forestilt oss når vi gjør det sammen.
Ja…
Jeg var et rot de første dagene. Jeg var helt rådløs.
Jeg prøvde å følge hjertet, hadde ikke gjort det på lenge.
Og det var tøft, men det oppsto en ild mellom oss.
Den begynte å vokse, og jeg klarte ikke å tenke på noe annet.
Svaret var der hele tiden.
Jeg kom ikke med noen forventninger, kanskje ikke håp engang.
Jeg forventet det ikke.
Og du var ikke desperat etter å bli forlovet med en eller annen.
Du lette etter meg.
Når det gjelder deg, Garrett, tror jeg vi kan få hele pakka.
Jeg trodde ikke det var mulig før jeg kom hit.
Taylor,
jeg elsker alt ved deg. Jeg syns du er et utrolig menneske.
Du er intelligent.
Du er veldig omsorgsfull, snill. Du er autentisk.
Du er engasjert.
Her inne har jeg forelsket meg i det mennesket du er.
Jeg elsker særhetene dine og gleder meg til å oppdage flere.
Jeg elsker å finne ut ting du ikke har sagt noe om.
Jo mer jeg skreller av lagene, jo høyere elsker jeg personen der inne.
Det har vært en utrolig opplevelse å bli kjent med deg.
Kjemien mellom oss, magnetismen, er helt vill.
Den er elektrisk. Det er en helt fysisk opplevelse.
Det er som alle molekyler i meg
vil trenge gjennom denne veggen og være sammen med deg.
Kroppene våre sier at vi er ment å være sammen.
Vi måtte bare passe på at hodene våre ikke kom i veien.
Taylor Morgan Krause…
vil du gifte deg med meg?
Absolutt.
Herregud!
Jeg skjelver. Jeg klarer ikke å reise meg engang.
Jeg er så opprømt.
Må bare la det synke inn.
Det er ikke slik jeg forestilte meg det, men følelsen er utrolig.
-Vi er veldig heldige. -Ja, det er vi.
Gleder meg til å se deg.
-Jeg går i blått i morgen. -Blått?
-Ja. Bare en advarsel. -Jeg sier ikke hva jeg går med.
Jeg vil at du skal være like forvirret som meg.
Like spent. Vi ses snart.
Ses snart, elskling.
Dette er fantastisk.
-Herregud! -Blomster!
-Se på henne! -Er du forlovet?
Jeg er forlovet.
Taylor!
Han har virkelig skjønt at jeg er en plantemamma.
Fy søren.
Kamerat!
Altså, hva?
Hva?
Er jeg forlovet?
Jeg er forlovet!
Jeg vet ikke hva jeg vil spørre om, men la oss begynne med dette.
Stemte du ved forrige presidentvalg og valget før det?
Ja.
Det er…
Både som veteran og amerikaner føler jeg et ansvar for å gjøre det.
Takk for innsatsen. Vet ikke om jeg sa det.
Jo, du sa det. Det holder nå. Takk.
Jeg mener det. Jeg er veldig takknemlig for folk som deg.
Om jeg likte kandidatene, er en annen ting.
-Ja. -Men jeg stemte, og det var tøft.
Ja.
Det var tøft både ved forrige valg og dette valget,
for, siden vi allerede er inne på temaet,
faren min er republikaner.
Han stemmer republikansk samme hva, og jeg er ikke enig i det.
Det er ufattelig at folk nekter å ombestemme seg.
-Det sier mye om dem. -Ja.
-Enig. -Jeg er sentrumsmann.
Jeg vil stemme på en kandidat fordi jeg tror på det de selger.
Jeg skal være ærlig.
Jeg stemte på Trump fordi jeg ikke likte Hillary
ved forrige valg.
Men jeg forakter måten Trump håndterte embetet sitt på.
Og jeg stemte på Biden.
Jeg tenkte meg godt om
og var mye mer engasjert ved det siste valget.
Jeg innrømmer gjerne at jeg ikke var godt nok informert ved forrige valg.
Jeg er… Bakgrunnen min er litt interessant.
Fortell.
For det meste ser jeg på meg selv som hvit, men faren min…
Dette er en interessant historie.
I årevis… Bestemoren min på farssiden
er tysk
og i årevis sa hun at min fars side av familien
var italiensk.
Så jeg vokste opp i den tro at: "Ja vel, jeg har stil.
Jeg er italiensk!" Skjønner?
Klasseringen min var prydet med det italienske flagget.
Jeg var så stolt.
Og så, for tre år siden tok søsteren min en gentest.
Jeg visste det. Jeg er så spent.
Ja, og det viser seg at det nærmeste vi kommer,
er 0,3 prosent europeisk blod.
-Gi deg! -Det er ikke italiensk engang.
Ikke 0,3 prosent italiensk engang?
Det meste er nigeriansk, kongolesisk, sierraleonsk,
først og fremst vest-afrikansk.
Så det viser seg at faren min faktisk er…
tre femtedeler eller halvt svart.
-Jeg har kalt meg hvit hele livet. -Ja.
Jeg trodde jeg var det.
Jeg er ikke italiensk engang.
Det er en god historie. Og klart en vil forstå.
-Det er kult. -Ja.
Da jeg fikk vite det, fant jeg noen bøker
og begynte å se på den ghanesiske og nigerianske kulturen.
Så artig.
Jeg har mye vest-afrikansk blod i meg.
Mange ulike kulturer som jeg nå får lære om på et mer personlig nivå.
-Ja. -Det er fascinerende.
-Så fett. -Ikke sant?
En flott ting å dykke ned i.
Jeg er glad vi har denne samtalen,
for verden er i endring. Den vil utvikle seg videre,
men vi har blitt tvunget til å tro at vi måtte passe inn i én boks.
Ja.
Da jeg vokste opp, måtte jeg ta standardiserte prøver
der en måtte oppgi rase, eller etnisitet.
-Ja. -Og jeg var alltid forvirret.
Sier du det?
Jeg er blandings. Moren min er fra Honduras.
Ok.
Foreldrene hennes er fra Honduras, men de er av forskjellig etnisitet.
Og faren min er afroamerikansk svart.
Han har noen Cherokee-aner…
-Du er virkelig en kjøter. -Jeg er en jævla kjøter.
Jeg tror man gifter seg med noen av egoistiske grunner.
De vil gjøre deg til et bedre menneske ved å presse deg til å tenke nytt.
Og omvendt. Du gjør det samme for dem.
Tvinger dem til å bli en bedre versjon av seg selv.
Jeg vil ikke nøye meg med mindre.
Jeg er enig.
Du får meg til å føle meg veldig sikker på
at dette var det rette både for meg og for deg.
Du får meg til å føle meg spesiell.
Og du gir meg sommerfugler. Du er utrolig god.
Du er bare så bra.
Det er forskjell på ha en god samtale
og føle noe gjennom veggen.
-Ja. -La oss bare si…
Hvordan skal jeg ordlegge meg?
Jeg vet hva jeg føler og hva magefølelsen sier,
og jeg skal følge det, for en bare vet.
Når jeg går ned på kne og sier: "Jeg velger deg",
vil jeg du skal vite, uten skygge av tvil, at jeg mener det.
Sånn, ja! Hei!
Sånn skal det være! Hei, Bohdi!
Hei, Tim! Jeg svever. Jeg har sommerfugler i magen.
Hallo? Å, mat.
-Fikk teppet. -Samme her.
-Jeg tar det med hjem. -Bra.
Jeg spilte biljard rett før jeg kom hit.
Teppet mitt lå der, jeg snudde meg og så Bohdi snuse på det.
Jeg sa: "Hei, fjern den nesa fra teppet til kona mi."
-Jeg koser meg. -Jeg òg.
-Er så glad. -Vi skal spise, ikke sant?
-Vi burde det. -Jeg har skrevet en bønn for oss. Så…
-Tyler, hold kjeft. -Jeg mener det.
Jeg har skrevet noe.
"Kjære Gud, takk for denne maten og at vi er friske nok til å spise.
Takk for at vi fikk våkne i dag og treffe hverandre.
Takk for denne unike opplevelsen.
Jeg takker deg for å bli velsignet med en som er så god og snill.
For at jeg får føle meg trygg med Ashley.
Jeg ber om at du passer på oss mens vi fortsetter å vokse.
Takk for at du viser meg hvordan kjærlighet kan føles.
Jeg er virkelig velsignet, og jeg vil bare si takk.
Jeg ber i ditt dyrebare navn. Amen."
Amen. Gurimalla.
Det var nydelig.
Ja, jeg var, du vet…
Så nydelig. Fy søren.
Så ja, la oss spise. Det ser godt ut.
Jeg ble rørt. Beklager.
Det fins ingen rett måte å be på. Jeg har alltid vært redd for å be høyt.
Jeg ønsker meg et forhold der vi kan snakke sammen og be sammen.
Hugg innpå.
Troen har hjulpet meg gjennom så mye. Jeg har aldri hatt noen jeg kunne be med.
Jeg har aldri opplevd dette før. Jeg trengte aldri å føle meg trygg.
Men nå føler jeg meg trygg på at jeg kan snakke med deg,
snakke om fortiden min og ikke føle meg dømt.
At vi kan ha en samtale og det ikke er en krangel.
Jeg føler meg komfortabel med det.
Jeg liker at du er stabil. Du virket oppriktig fra første stund.
Du var bare deg selv:
"Beklager, jeg er nervøs. Dette er meg."
Jeg sa til gutta: "Jeg aner ikke hvordan hun ser ut."
-Nei, absolutt ikke. -Ja, og jeg gir faen.
Jeg vet hva jeg føler.
Hvem det nå enn er jeg får se, skal være følgesvennen min fra nå av.
Herlig.
Er du klar for litt musikk?
-Ja visst. -Ja.
Jeg hører på mye forskjellig.
Hører på country, alternativ musikk.
R&B fra 90- og tidlig 2000-tall er yndlingsmusikken min.
Folk turte å snakke om kjærlighet da.
Det liker jeg. Men noen av sangene mine er pinlige.
-Samme her. -Jeg er klar.
Ok, da setter vi i gang.
De sier man må finne noen Som fyller begeret ditt
Hjertet mitt har rent over Nå har jeg bestemt meg
Det er sånn jeg vet Sånn jeg vet at det er oss
Herregud, jeg elsker denne sangen!
-Lytter du? -Ja.
Jeg elsker deg.
Vit at du er trygg og beskyttet.
Uansett hva som skjer her…
…skal jeg alltid holde deg.
Støtte deg resten av livet.
Noen ganger når hjerter leges
Det må gå sakte, kan ikke tvinges
Er du klar?
Det er en stige, bratt
-Går det bra? -Ja.
Jøsses.
Det er så vilt.
Snus på teppet. Det er meg som klemmer deg.
Tørk tårene med teppet mitt.
Jeg pleier ikke å gråte. Jeg bare…
Jeg ser det. Stol på meg.
Hva skjer med deg nå?
Alt jeg ønsker meg på lang sikt,
føler jeg at jeg kan ha her.
Det kan du. Ser du den lille, blå veggen?
Det er på den andre siden.
Å, Tyler.
Ashley.
Hvem skulle trodd at det ville skje i dag?
Ikke jeg.
Jeg lover, jeg bryr meg ikke om hva som fins bak den veggen.
Helt og holdent.
For vi skal gifte oss.
Jeg er så emosjonell. Jeg må gråte. På en fin måte.
Han skrev en bønn, som en velsignelse over forholdet vårt.
-Han elsker deg. -Og framtiden vår, tilliten, og…
Og jeg: "Er dette en drøm eller noe?"
-Hva skjer? -"Dette må være en drøm."
Han er en bra mann. Han elsker deg.
-Er så glad på dine vegne! -Dette er vilt!
Jøye meg.
Dette er en forelsket mann.
Jeg ønsket å bli elsket for den jeg var inni meg,
men jeg ville ikke ha en ektemann.
Jeg trengte ikke en ektemann, jeg ville ha en sjelevenn.
Jeg har aldri følt noe lignende.
Det er…
Det er ubeskrivelig og enestående.
Det er fantastisk.
Jeg smelter hver gang jeg hører stemmen hennes.
Det er vanskelig å beskrive hvor utrolig jeg føler meg når jeg er sammen med henne.
Taylor er genial, hun er omsorgsfull, hun er omtenksom, engasjert.
Hun er så god, og hun er veldig…
Alt hun sier, føles veldig oppriktig.
Dette er så vilt.
Å kjenne Taylor og vite hvor fantastisk hun er,
og føle at hun føler det samme for meg, er bare…
Det er helt utrolig.
Jeg har vært veldig påpasselig med å ikke si noe om hvordan jeg ser ut.
Jeg er spent på å høre hvordan han tror jeg ser ut.
Jeg glemmer at det også hører med.
I går kveld begynte jeg å tenke: "Herregud."
I dag kjenner jeg på nervene.
Men jeg gleder meg til å se ham.
Jeg tror ikke utseendet vårt betyr noe.
Da jeg valgte å ikke si hva moren min het,
var det fordi det ville avsløre etnisiteten min.
Og nå har Garrett kommet til det punktet der han føler
at mitt indre jeg og det som gjør Taylor til Taylor er mer enn nok…
Det er så fantastisk at Garrett får meg til å føle meg sånn.
Og jeg er så spent.
Ingen blir forlovet på denne måten. Det kan ikke gjenskapes.
Jeg hadde kommet til et punkt
der jeg ikke trodde jeg noen gang ville finne den rette.
Jeg klarte ikke å finne noen
jeg følte dyp og lidenskapelig samhørighet med.
Og…
nå har jeg det.
Taylor og jeg har vært strikte på å ikke snakke om utseendet.
Hun vet at jeg er hvit.
Hun vet ikke noe mer, og jeg vet ingenting om henne.
Jeg har ikke tenkt på det før,
men at jeg ikke vet etnisiteten hennes, bekymrer meg ikke.
Eksperimentet tvinger oss til å gjøre det et ekteskap er ment for.
At vi gifter oss på grunnlag av dem vi er, ikke hvordan vi ser ut.
Og jeg tror at min kjærlighet til Taylor
er så sterk at utseendet hennes ikke vil bety noe.
Tekst: Sissel Drag