Bojím se toho, že se zamiluju do nějaké holky
a ona to nebude cítit stejně.
Není hor tak vysokých, není údolí tak hlubokých,
není řek dost širokých, zlato.
Ať už jsi kdekoli, moje jméno zavolej,
i když jsi na míle daleko.
Nemusíš mít strach.
Moje jméno zavolej a já hned přispěchám.
Nemusíš mít strach, není hor dost vysokých…
Jdeme na to!
Chci dát sám sobě upřímnou šanci na nalezení pravé lásky.
Ve stáří na vzhledu nezáleží.
Potřebuju, aby mě někdo miloval takovou, jaká jsem.
Na tom záleží.
Každý, každičký si zaslouží lásku.
Chci svého člověka. Chci ho hned. Najdu ho.
Ona je jako ze snu, jako kdyby byla stvořená pro mě.
Je velice osvěžující být tak emocionálně vášnivá.
Nikdy jsem necítila takhle čistou a divokou lásku.
Ukázala jsi mi lásku.
Netušil jsem, že tohle můžu cítit.
Poprvé jsem zcela sama sebou.
Myslím si, že jenom láska nestačí.
To není fér.
Byl sis tak jistý
a najednou nejsi?
Kdybych nebyl zasnoubený, vyspím se s tebou.
- Asi jsi žárlila. - Pořád jsem se dívala.
- Odradilo mě to. - Cítím se zrazen.
Snažím se přijít na to, kde se to pokazilo.
Nechci, aby náš příběh takhle pokračoval.
Miluju tě.
Neumím si bez ní představit budoucnost.
Milovat a být milován je jedna z nejlepších věcí.
Strašně moc tě miluju.
Dostane nás ta láska k oltáři?
Povstaňte, prosím.
Dostanu se k tobě za každou cenu, zlato.
LÁSKA JE SLEPÁ
Ahoj, dámy.
- Ahoj! - Ahoj!
Pánové!
- Ahoj! - Jak je?
- Vítejte. - Vítejte.
- Jak je? - Posaďte se.
- Paráda. - Ahoj všichni.
Ahoj.
Jsem Vanessa Lachey.
A já Nick Lachey.
Vítejte v Láska je slepá.
Čím vás Láska je slepá zaujala?
Krása uvadne. Chci někoho, kdo se mnou projde vším.
Vybíral jsem si lidi podle vzhledu
a zatím mě to nikam nedostalo.
Tady snad najdu někoho, kdo mě přijme
s mými silnými i slabými stránkami.
Líbí se mi, že ten experiment je o tom, kdo jsem a jaký jsem.
Strašně ráda mluvím o budoucnosti.
Ale když se na normálním prvním, druhém rande zeptáš,
jestli chce mít ten druhý děti, tak jsi za blázna.
„Jak vnímáš roli manžela?“
Tady je vše povoleno! A to je na tom to krásné.
Opravdu se chcete dozvědět všechno.
Nikdy jsem neměla dlouhodobý vztah.
Jenom nevztahy.
Jsem starej? Termín nevztahy jsem ještě neslyšel.
Tolik se učím!
Protože jsi už dlouho šťastně ženatý!
Tyhle situace nejsou vůbec dobrý, nedoporučuju to.
Jestli chceš, můžeme později předstírat, že máme nevztah.
Lidi, kteří randí, často nemají o manželství zájem.
Je to v kultuře i v písničkách.
Všichni jsme tu ze stejného důvodu
a máme stejný cíl.
Randění je nepředvídatelné.
Tady by to mělo být mnohem přehlednější.
Rozhodli jsme se.
Jsme připraveni na manželství.
Chceme najít toho pravého a já tomu procesu věřím.
V reálném světě si nejprve všímáte fyzického vzhledu
a pak toho emocionálního.
Tohle je obrácený postup.
Obrácený postup. To se mi líbí.
Žiju svou prací.
Nezastavím se, nechodím na rande, nedávám tomu čas.
Konečně z toho chci udělat prioritu.
Já jsem hrdá na to, kolik jsem v životě dokázala.
Jdeš na vysokou, získáš práci snů.
Měla jsem ji a vydělala si dost peněz.
Po lásce jsem toužila, ale má práce mi to neumožňovala.
Dala jsem výpověď, abych tady mohla být.
Takové odhodlání podporujeme.
- Jo! Jdu do toho! - To je skvělý.
Super.
V následujících deseti dnech se můžete
zamilovat díky tomu, jací jste lidé.
Pokud se zamilujete,
a najdete toho, s kým chcete strávit zbytek svého života,
zasnoubíte se
a pak konečně poprvé spatříte své snoubence.
A za pouhé čtyři týdny vás čeká svatba.
Budete muset udělat nejdůležitější rozhodnutí tvého života.
Vezmete se?
Nebo se rozhodnete navždy odejít?
Je láska opravdu slepá?
Snad nám dokážete, že ano.
Už žádné nevztahy.
Okamžik, na který jste všichni čekali.
Buňky jsou oficiálně…
otevřené.
Jdeme!
Jdeme, dámy.
- Běž do toho. - No tak.
- Bože, to je šílený. - Zápas začíná.
První rande, jdeme! Možná je tam vaše žena!
- Můžu se zeptat na jméno? - Ashley W.
Otoč „W“ a je to „M“ jako manželka.
- Můžu položit vážnou otázku? - Prosím.
Nejoblíbenější sváča z Trader Joe?
Žiju na jejich Overnight Oats.
Když mě chceš rozmazlit, přidej lotuskovou pomazánku
a pak jahody a borůvky.
To by měli zakázat.
Nesnáším salát. Nejím nic, v čem je salát.
PERRY, 31 REALITNÍ AGENT
Kolik ti je?
Je mi 36 let.
Přiznávám se, že si nejsem jistý tím věkovým rozdílem.
Kolik ti je? Základy.
- Je mi 28. - Je mi 31.
Co si o tom myslíš?
- Věk je jen číslo. - To je fakt!
Ve 30 je to těžké. Probíráme se lidmi, kteří zbyli.
Najít chlapa je jako snažit se najít drahokam.
Potím se.
Pořád nechápu, proč jsem single.
Rozhodně to není nedostatkem snahy a zájmu.
Já byla vždy ten člověk, co se chce vdávat,
Zvlášť, když se moji rodiče rozvedli v mých šesti letech.
Ona se pak znovu vdala, ale to taky vůbec nevyšlo.
Když jsem byla mladší, říkala jsem jí:
„Neboj, mami, jednoho dne budeme mít tátu,
který je jako ti chlapi ve filmech.“
Já jsem ta, která se vdá a už to tak zůstane.
- S kým mám to potěšení mluvit? - Ashley A, kdo jsi ty?
- Tyler. Jak se máš? - Dobře, co ty?
- Jsem nervózní. Je mi zle. - Vážně?
- Moc nervózní. - Nemusíš být nervózní.
- Se mnou se mluví snadno. - Máš uklidňující hlas.
Ale je to jako…
Začneme zlehka.
- Co rád děláš? - Rád jsem venku. Túry.
- Pěkný. - Mám nové štěně.
Před třemi měsíci.
- Takže… - Jaké?
Australský ovčák. Parťačka na túry.
- Pěkný! - A co ty?
Baví mě nové restaurace.
Miluju jídlo.
- Dobře. Taky miluju jídlo. Rád vařím. - Pěkný.
- Ty vaříš? - Ano.
- To si napíšu! - Jo.
Na co jednoduchého bych se tě ještě mohla…
Já měl připravené otázky, ale moje nervy…
- To nic, líbí se mi to. - Jsi uklidňující.
Tvůj hlas mi hodně pomohl, tohle je fakt…
- To jsem rád. - Jo.
- Výborně! - Dobrý. Čím se živíš?
- Marketingová ředitelka. - Jo.
Taky sedím v radě neziskovky
zaměřené na ženy a děti.
To se mi líbí.
Tohle je pro mě zásadní.
Odmítám nepomoct každému, kdo si nemůže pomoct.
Je to taková pojistka.
Chápeš? Když máš štěstí, proč se nerozdělit s jinými?
- Jo. Co se týče dětí… - Ano.
To je důležité.
- Chceš děti? - Chci děti.
V ideálním světě odsud odejdu se svým mužem.
A vezmeme se…
- Ty s ním odsud odejdeš. - Jo! Skvělá energie.
Budu na tebe myslet.
To doufám.
Tyler. Byl nervózní a mě to nějakým způsobem přitahovalo.
Myslím, že je atraktivní, když chlap umí být zranitelný
a být sám sebou.
Tohle je šílené.
Zjistila jsem, že za těmi stěnami jsou fajn lidé.
Nemůžu se dočkat dalšího rande.
Šílený.
Je to tady na palici.
- Ahoj! Jak se jmenuješ? - Ashley A.
Jsem Nick Dorka.
„Dork“ s „A“ je moje příjmení.
- Dobré odpoledne. - Moc pěkný.
Co je pěkný, já?
Rád flirtuju. Rád jsem sarkastický.
Taro, jak to jde?
Dokážu rozebrat jakékoli téma na jednotlivé části.
Z toho, co zatím víš, líbil bych se tvým kamarádům?
- Myslím, že jo. - Myslíš?
Jo.
- Jo? - Podle prvního rozhovoru.
Určitě bych je ohromil.
Koho?
- Co jsi hrála? - Hraju basketbal.
Super.
- Byla jsi rozehrávačka, že jo? - Jak to víš?
- Poznal jsem to podle hlasu. - Dobře.
Ten kluk umí mluvit.
Že by děvkař?
- Celý život sportuju. - To se mi líbí.
Pracuju v profesionálním fotbale.
Prosím, ať jsou to Commanders.
Ne, mám lepší tým.
Ty fandíš Ravens?
Platí mi účty, zlato.
Byl jsem kicker a punter.
Na kickera a puntera seš až moc ukecanej, tomu nevěřím.
Ne, fakt jsem vykopával. Byl jsem All-American.
- V jakých týmech… - Rozhodně žádné NFL.
- Takže XFL? - XFL, CFL.
Věř tomu, nebo ne, nosil jsem helmu s plexisklem a návlek.
Takže jsi nejstylovější vykopávač v historii.
Za to děkuju.
Osobně jsem ještě stylovější.
Budu k tobě upřímný.
Považuju za ohromné štěstí, že s tebou teď můžu mluvit.
- Ty seš ale okouzlující. - Ať se ti nestýská.
Tohle je nejlepší, co jsem v životě udělal.
Nevíš, s kým budeš mluvit, nevíš, jestli odejdeš sám,
nebo jestli za pár týdnů poklekneš na jedno koleno.
Je fakt v pohodě.
Nejspíš jsem nikdy nebyl zamilovaný.
- Ahoj. - Ahoj.
Upřímně, nebyl. Je to trochu děsivé. To je to, co mě děsí.
Miluju své nejlepší přátele a rodinu, ale tohle je romantický typ lásky.
Cítím nervozitu, stres.
Moc přemýšlím, až se mi z toho zvedá žaludek.
Ale vždy, když jsem byl při fotbale, nebo v práci nervózní,
znamenalo to, že mi na tom záleží.
Jmenuju se Nick D.
- Nick D. - Jo.
- Nick D., to si zapamatuju. - Jo.
S kým mám tu čest mluvit?
Já jsem Hannah.
Hannah! Už ti někdo řekl, že tvé jméno napsané pozpátku je stejné?
To je, co?
- Kolik ti je, Hannah? - Je mi 26.
- Kolik tobě? - Dvacet šest! Dobře.
Je mi 28.
Dvacet osm. Ty jsi taky mladý. Jsem nejmladší ve skupině.
Taky jsem nejmladší ve skupině. Máme něco společného.
Ale my chceme lásku, ne?
Hledám lásku. Hledám svou jedinou.
- Spřízněná duše. - Přesně.
Chci, aby to přišlo a už jsem to nemusel řešit.
- Přesně! - Hned si rozumíme.
Tak proč jsi v buňkách, Hannah?
Nemůžu najít lásku svého života na gauči.
Takže jsi na Tinderu?
Ne, to je na mě moc.
Pak jdeš ven, jsi v obchodě a říkáš si, kde jsou ti kluci?
Není vtipný, že můžeš najít svou životní lásku v obchodě?
To tvrdí, ale mně se to zatím nestalo.
Vybíráš si jídlo a najednou někdo řekne, že máš pěknej hlas.
- Odkud jsi, z Jihu? - Jsem ze Západní Virginie.
Velmi, velmi malé město.
Roztleskávačka na střední, co chodila quarterbackem.
Hrál jsem univerzitní fotbal, trochu profesionálně.
Dobře, Nicku!
Byl jsem kicker a punter. To byla moje vášeň.
Nemovitosti se prostě staly.
Baví mě řešit s lidmi
nejdůležitější nákup v jejich životě.
Ale kdybych si mohl vybrat a živit se sportem, beru to.
- Prostě život. - Život.
Pak se ocitneš v buňkách se slečnou Hannah, které je 26.
- Není to šílený? - Jsem úžasná, nejlepší holka na světě.
- Zníš skvěle. - Ty taky.
Být na vaší střední, chodila bys s kickerem.
Bylo těžké najít manžela, protože lidé jsou velmi povrchní.
Říkají, že nejsou, ale jsou.
Vylila jsem to.
A já určitě taky.
Je to smutný.
Můžeš být nejlepší člověk na světě, nejhezčí tvář, osobnost,
ale máš pár kilo navíc a smůla.
Teď mi došlo, že umím skvěle balancovat.
Mám pocit, že nikdo nepozná, jaká jsem.
Nebaví je moje koníčky, moje zájmy, moje divné vtípky.
Dobře, je zpátky.
Dala jsem výpověď. Tak moc chci najít lásku.
Tady je Leo.
Leo.
- Ahoj, Leo. - Ahoj.
- A co ty? - Hannah.
Hannah.
- Co děláš? - Jsem obchodník s uměním.
To je skvělá práce. Líbí se ti Van Gogh?
Miluju Van Gogha.
Byla jsem v Amsterdamu. Celé mě to fascinovalo.
To je úžasné. Patří k mým oblíbencům.
Ze všeho nejradši na světě mám nové zážitky.
- To se mi líbí. - Miluju Evropu.
Když pojedeme na Kostariku, chci lézt po skalách, jít na sopku.
V Evropě chci vidět historii. Strašně mě baví historie.
Souhlasím. Svět je úžasný, velký a máme tak málo času.
Chci zkusit všechno.
Když jsem v bufetu, chci od všeho ochutnat kousíček.
Já taky!
Moje ideální večeře je objednat si pět předkrmů.
Přesně! Ano!
Předkrmem se zařazuješ.
Na jednu stranu jsou to nezávazná témata,
mluvíme o tom, jak jíme,
ale když se vezmeme, často chodíš na večeře.
Jo!
Když se ti líbí, jak to ten druhý dělá, je to důležité.
Jo, máš pravdu.
Čas v buňkách je vzácný a nechci jím plýtvat, takže se mi líbíš.
Ano! Ty se mi taky líbíš. Určitě se uvidíme zítra.
- Držím si palce. - Jo, to doufám.
Začíná to být zábava.
Kámo, jsme tady.
Jsem vděčný, že tu můžu být.
Přesně tak. Díky.
- Jsem rád, že tu můžu být s tebou. - Hele, nesváděj mě.
- Teď budu myslet na tebe. - Vzrušeníčko!
Mám štěstí.
Mám zajímavou a lukrativní práci. Jsem obchodník s uměním.
Jdeme!
Je to rodinný podnik. Teď ho vlastním.
Zdědil jsem ho, ale mám největší obavy z toho,
že mě holka chce jen pro peníze.
- Ahoj. - Ahoj.
Tady se zaměřujeme nejprve na citové spojení
a to si nemůžu nechat ujít.
- Jak se jmenuješ? - Brittany.
- A ty? - Jsem Leo.
Leo? DiCaprio?
To se mi líbí.
Kdo by jím nechtěl být?
Tvůj hlas se mi moc líbí.
Děkuju.
Kdybychom jeli na dovolenou, a naplánoval jsem nějakou zábavu…
- Prosím! Ano, cokoliv! - Šla bys do toho?
To je pro mě důležité.
- Jdu do všeho. - Budu upřímný. Jsem plánovač.
Jeden z nás musí mít mozek.
Panebože.
Jsem svobodná, protože se ráda bavím.
Počkej!
Chodila jsem se sportovci a rockovými hvězdami.
Haló!
Dokázala bych přimět kohokoli z nich se do mě zamilovat a vzít si mě.
Řekni něco!
Ale vím, co chci.
Některé holky chtějí šéfovat a vydělávat peníze
a mít svůj životní styl ale já takhle žít nechci.
Ahoj.
Haló!
Jsem trofejní manželka
a chci být s někým, s kým se budu cítit
jako jejich první volba a kdo bude rád vařit, protože to nesnáším
a někdo musí nakrmit děti.
Co jsi naposledy zkoušela uvařit?
Netuším.
- Smoothie? - Ježíši Kriste.
Sluší ti červená?
Jo, červená, bílá a modrá. Upřímně, v ničem nevypadám špatně.
Kurva. To je sexy.
Co tě sem přivádí?
Měla jsem šílený, divoký život,
takže ani není divné, že chci poznat svého manžela takhle.
- Skvělá odpověď. - Jo.
Co se má stát, to se stane.
Začnu si to představovat.
„Brittany, vezmeš si mě?“
Panebože.
Miluju velmi mužné chlapy.
Není problém. Jsem dominantní.
- Vaříš? - Rád vařím.
Nesnáším vaření.
A co děláš ty?
Péči o pleť a pořádám úklidy pláží.
Nasbírali jsme 10 000 liber odpadu za poslední tři roky.
- Ani náhodou. - Jo.
- Chtěl jsem být mořský biolog. - Vážně?
A nakonec je ze mě fyzik.
Nebudu lhát, bez telefonu jsem úplně v háji,
měla bych zpátky do školy, neumím hláskovat.
Kdybys viděl, jak jsem napsala „fyzik“,
zvednul by ses a odešel.
Učím se o sobě spoustu nových věcí!
Učíme se spolu.
Nejvíc se těším na to, že zjistím,
co vlastně chci a co hledám, dosud jsem o tom nepřemýšlel.
Procházím to a „dobrý, dobrý…“
- Ta není moje. Pro mě ne. - Ne?
Z mým životním stylem, kdy já neustále pracuju a když ne,
jsem na podmořském lovu ryb.
Nebo si naplánuju cestu na nějaké odlehlé místo,
kde není moc lidí a tam ženu taky nepotkám.
Není pro mě jednoduché se s někým seznámit.
- Jdeme, zlato. - Jdeme na to.
A upřímně musím říct, že pro mě hledání lásky nebylo prioritou.
Ahoj.
Co se děje? Jak se jmenuješ?
- Jsem Taylor. - Taylor!
Chci odsud odejít s člověkem, se kterým chci strávit zbytek života.
Jmenuju se Garrett.
- Garrett? - Ano.
- Můžu ti říkat „G“? - Takhle říkám lidem, aby mi říkali.
Jednoduché.
Hodně sportuju, tak mi na basketbalovém hřišti říkej G.
Jo, to je na přihrávky jednodušší.
Ano! Hrála jsi něco?
- Hrála jsem basket. - Kecáš! Vida!
Chápeš to.
Na střední, nebo na vysoké, nebo co?
Hrála jsem na vysoké úrovni na střední a na vysoké.
- Zranila jsem se a… - Vážně?
- Jo, přetrhla jsem si dva vazy v kotníku. - Ne!
Bylo to hrozné.
Od té doby se bojím hrát nějak víc aktivně.
Jo.
Ale kdyby Y mělo ženskou ligu přes 40…
Počkej, kolik ti je?
Ne, je mi 29.
Dobrý, já jsem si už říkal!
Nemůžu střílet, ale mohla bych hrát s lidmi, co mi neublíží.
To je sranda.
- Co děláš? - Jsem fyzik.
Nesnášela jsem fyziku.
Všichni ji nesnáší. Rozhodně ti to neubírá body.
Studovala jsem chemii, pak jsem zvládla energetickou politiku.
Tvrdě pracuju. Moje specializace je „energie čistého vodíku“.
Mám na zápěstí tetování s vodíkem.
- To bylo jako… - Ano!
To je super, mám kvantovou rovnici na paži.
- Kecáš! Jakou? - Zásada nejistoty.
Heisenberg. Dobře. Tak se nikdy nedozvíš, kde jsem.
Jo, přesně. Tohle je dost chytrolínský.
Mluvíš sprostě, G.
Dřív jsem toho chtěl hodně dokázat
a to bylo mým cílem a smyslem života.
Proto jsem nějakou dobu neměl žádný vztah.
Nechci v tom pokračovat, abych za sedm let nezjistil,
že jsem promarnil hrozně moc času.
Děláš kvantovou fyziku,
takže pochopíš zákon termodynamiky, který na tebe hodím.
Myslím, že vztahy směřují k entropii.
Musíš se snažit, abys je udržel.
Pecka.
Chci, aby můj další vztah byl poslední.
Splněný sen.
To byl super rozhovor.
- Ahoj, G. - Snad se brzy uvidíme.
Ano, první den…
Pěkný mrknutí!
Už jsem dlouho nebyla zamilovaná.
Říkáš si, že se nemůžeš hned zamilovat,
když toho člověka nevidíš, obvykle
se zadíváš do očí, nebo je to něco ve vzhledu,
ale s Garrettem jsem si hned rozuměla.
Myslím, že tam proběhlo i pár jisker.
A jsem zvědavá, kam to bude pokračovat.
Zamilovanost je super.
To je úžasný! Skvělý!
Fantastické holky.
U něj mám napsáno „jednorožec“, protože říkal věci,
které mě překvapily. Co je to za člověka?
Ashley, je v pohodě. Ona je tak 12.
- Z deseti? - Jo, přesně to jsem si říkal…
- Brittany? - Byla tichá.
„Jsem velmi ženská.“ Neboj, jsem dominantní.
S jednou to nebyl jen super rozhovor,
ale rozuměli jsme si.
Patnáct dívek, stačí jedna.
- Zaujal tě už někdo? - Jo.
Hannah je na prvním místě.
Se spoustou holek mě bavilo si povídat.
- Kámo. - Ale v jakých oblastech se propojujete?
Nick D umí rozhodně mluvit.
Líbí se mi Nickův hlas.
Ten se ze všeho vykecá.
Úžasný talent.
Přitažlivej, asi mi zničí život.
Já vím, já… Je tak okouzlující, ale…
Punter a kicker? Vůbec to nesedělo.
- Páni. - Napsal jsem přípitek.
Jsme v Láska je slepá, kde láska za dveřmi čeká.
Báseň!
U oltáře čeká rozhodnutí,
ale od mojí holky tě čeká odmítnutí.
- Dáš si celé avokádo? - Ne, vezmi si půlku.
Francouzský toast?
Takové hospodyňky!
Vítejte v nové sérii Láska je slanina.
- Syčíme! - Sladká Carolina.
- To bolí. - Vypadáš dobře.
Vyprávěl jsem ti příběh o tomhle tričku? Poslední holka,
se kterou jsem si psal na jedné stránce.
Ptal jsem se jí, které tričko se jí líbí. Mně tohle.
„Nesnáším tu barvu.“
Tak jsem si ho koupil.
Mám problém cítit pochopení
od žen, které mě zajímají.
Moje mysl je ta nejintimnější část mě.
Dobře jsi udělal, barvy jsou potřeba.
Štěstíčko.
V minulosti jsem byl dacan. Nebyl jsem připravenej a blbnul.
V hlavě jsem byl kluk, ale vypadal jsem jako muž.
Jsem ve fázi, kdy to nejlepší, co mě může potkat
je najít si životní lásku.
Přišel jsem si najít ženu.
Tečka.
- S kým to mluvím? - Alex.
- Kdo je to? - To je Tim.
- Ahoj, Time! - Těšil jsem se na tebe.
Hrozně žeru astrologii.
- Vážně? - Ale nechci tě vyděsit.
- Dobře. - Říkal jsi, že ti je 32.
- Ale kdy máš narozeniny? - Prvního září.
- Dobře, panno! - A ty?
- Jsem 5. srpna, takže… - 5. srpna.
- To je lev, ne? - Ano.
Vím to, protože mám na ruce vytetovaného lva.
Lidi se ptají, jestli jsem lev.
Proč máš tetování lva?
Vždycky se mi líbila vůdcovská postava lva s velkou hřívou.
Říkám, že až se ožením,
chci si nechat vytetovat ještě lvici…
Já se bála, že chceš mít lva na svatbě.
Ne. Panebože, ne.
Alex, jaký vnímáš rozdíl mezi vážným vztahem
a potenciálním manželstvím?
Zaprvé prsten.
Ale ne…
Jsem dost spirituální.
A mám pocit, že když jsi v manželství,
má to být v dobrém, ve zlém a před Bohem.
Oba mí rodiče mají RS.
Tak to mě mrzí.
Můj táta a moje nevlastní máma jsou manželé 25 let.
A moje nevlastní máma je světice,
protože ho musí koupat a starat se o něj.
Měří 188 centimetrů, váží 100 kilo.
- A často padá. - To je těžký.
Pak je tu moje máma,
která se nevdala, ale je s jedním mužem už 15 let,
skvěle si užívají život.
Ale když se její roztroušená skleróza zhoršovala
a ona začala chodit o holi, tak ji opustil.
Život tě hodně rychle doběhne
a to mi ukázalo,
jak důležité je manželství.
Od svých rodičů jsem nemohl dostat víc.
Ne, že by mě rozmazlovali,
ne, že bychom měli vše, co jsme chtěli,
ale protože se podívám na tátu a nikdy se ho nemusím ptát, co dělat,
protože to ukazoval od prvního dne.
Dívám se na svou matku a nezpochybňuju, jak moc mě miluje.
Nemusel jsem se ptát na jejich oddanost.
Vždy říkám, že jsem asi ještě nezažil ty nejhorší chvíle,
ale zažil jsem dost.
Měl jsem dvě sestry, obě zemřely.
To mě moc mrzí!
- Tvoji jediní sourozenci? - Díky, ano.
Jsem mladší bráška.
Jsem prostě malý bráška
a své starší sestry nosím všude s sebou.
- Jo. - Takže tak.
Něco jsem si odnesl ze života každé z nich.
Moc dobře si uvědomuju svou smrtelnost.
Velká část mého života je definována smrtí.
Mé slovo je mým poutem, a když řeknu ano, myslím to až do smrti.
Nechci se ženit, chci zemřít ženatý.
- Ano. - A to je krásné.
Nečekal jsem city tak rychle.
Cítím se blaženě, jako kdyby na ničem jiném nezáleželo.
Můžu říct cokoliv, a necítím se odsuzovaný, je to šílené.
Celé mě to překvapilo.
Chovám city k někomu za zdí,
protože mluvím o věcech, o kterých jsem s nikým nemluvil.
Můžu se mluvit se zavřenýma očima
a cítím se příjemně, jako bych je znal celý život.
Usmívám se od ucha k uchu.
Užívám si každý okamžik, protože jsem tomu nevěřil,
ale jsem připravený.
Jdeme na to.
Co říkáš na to, znát heslo do telefonu toho druhého?
Klidně. Můžeš si to projít,
aby ses cítila víc v bezpečí.
Je mi to fuk.
Pokud si tě chci vzít, respektuju tě v každém ohledu.
Pokud máš pocit, že bychom měli sdílet hesla,
žádný problém.
Páni.
Tenhle chlap, dámy a pánové.
Poslední rozhovor s tebou byl neskutečně dobrý.
Ráda s tebou trávím čas. Vtipná otázka.
Podle toho, co víš, jaký film mě vystihuje?
Jaký film tě vystihuje?
Kdybys byla míň jedinečná, něco by mě napadlo,
ale já nevím, Shrek.
- Výborně. Ježíši. - Shrek 2. Dobrý.
Nejsi ve vztahu, hledáš toho pravého.
A pak ho najdeš,
ale jinde, než bys čekala.
Je tam spousta vrstev cibule musíme se sem vrátit.
Jaký si ze mě měl první dojem?
Veselá, zábavná, nikoli povrchní.
Ano.
- Jaká jsi byl na střední? - Jezdila jsem na skejtu.
Mám dost vysoký práh bolesti.
Holky s vysokým hlasem mají vždycky
ve skutečnosti vysoký práh bolesti.
- To je legrační. - Člověk by to nečekal.
Kdykoli musím udělat něco bolestivého,
představuju si, jak máma umírá, a jak to muselo bolet.
Prošla si tím samým.
- „Když to zvládla, zvládnu tohle.“ - Jo.
Když jsem byla malá, máma mi vždycky říkala,
že se nemůže dočkat, až uvidí, co budu dělat a s kým budu.
Je vážně skvělý, že jsi převzal rodinný podnik,
baví tě to a žiješ tím.
Mám fakt velké štěstí, že je mi 30
a nemusím řešit peníze.
Obecně je mi nepříjemné o tom mluvit.
Ale jako… Já…
Byli jsme na tom dobře
a když jsem dokončil vysokou,
připravovali mě, abych to převzal,
ale za deset, dvacet let.
Nikdo nečekal, že bych to měl převzít hned.
Říkal jsem ti, že hodně z nich dostalo rakovinu, že?
Jo.
Potkaly mě tyhle rodinné tragédie
a najednou mi spadlo do klína dědictví.
A byl jsem dost mladý.
Nechci se litovat,
ale našemu podniku, který jsem měl tu čest zdědit,
se daří docela dobře.
Jo, teď jsi otevřel téma,
ze kterého jsem celý den fakt šíleně nervózní.
Vážně?
Manželství a finance.
Jak bys rozdělil účty? Bylo by to 50 na 50?
Asi bych nechtěl platit úplně všechno já,
ale ani bych nechtěl, aby to bylo přesně půl napůl,
když budu vydělávat víc.
Líbí se mi představa, že každý z nás něco platí,
abychom přispívali oba.
To jsem ráda.
Ostatní kluci to vidí striktně půl napůl.
Nedocházelo mi to.
- Nesouhlasím s tím. - Dobře.
Jako holka mám ráda hezké věci.
A víc nakupujeme, péče, nehty a vlasy,
například moje hodiny cvičení jsou pěkně drahé!
A v mém posledním vztahu
o mě bylo zcela postaráno.
Je tu jedna věc,
ze které jsem hodně nervózní.
„Chce mě kvůli mé práci?
A proto, že mám to štěstí, že má dostatek peněz?“
Jo.
Vždycky bych potřeboval ujištění,
že kdyby najednou všechny mé peníze zmizely,
kdyby přišel nějaký hurikán a zničil všechno umění,
tak ty budeš stát při mě a nestane se,
že to bude konec celé pohádky. Víš, jak to myslím?
Hele, kdybych se chtěla vdát pro peníze,
tak bych se vdala už dávno.
A bylo by to pro mě jednoduché zařídit.
To rád slyším.
Kdybychom se měli vzít a pak se rozvedli,
tak peníze budou vždy hlavně pro mé děti.
Dobře. Víš, že „Leo“ mám na prvním místě jmen pro děti?
- Vážně? - Jo, moc se mi líbí.
Asi nechci, aby se syn jmenoval jako já.
Ne, můžu to změnit. Taky se mi líbí Levi.
Nejsem proti Levimu.
Myslela jsem na džíny Levi.
„Levi“ se mi líbí.
Leo a Levi! Bože, přestaň. Nemůžeš mě takhle škádlit.
A pro holku se mi líbí jméno Blaze.
Není to hezký?
Blaze Brody mi zní…
skoro falešný název videohry.
- Počkat, tvoje příjmení je Brody? - Jo. Jmenuju se Brody.
Panebože! Leo! Byla bych BB.
Brittany Brody je krásné jméno.
Já vím. Miluju to.
Obchoduju s uměním.
- Jsi obchodník s uměním? - Jo.
Vyrostl jsem v oboru, a zdědil jsem firmu docela mladý.
Děda dostal rakovinu, zemřel. Babička dostala rakovinu, zemřela.
Máma zemřela na rakovinu.
Táta dostal rakovinu a můj nevlastní táta taky.
Během tří let a jsem jedináček.
Byl jsem dost mladý
a jsem za mnoho věcí neskutečně vděčný.
Někdo se třeba pohádá s rodiči a oni druhý den zemřou.
Já osm měsíců věděl, že přichází konec
a můj vztah s mámou se… byli jsme si blízcí.
- Jsem za to tak vděčný. - To by mě nenapadlo.
- Šílený. - Síla.
- Finance nikdy nebyly problém. - Jo.
Nechci se stát influencerem, jsem bohatej obchodník s uměním.
Chodil jsem do klubu, na soukromou školu, vysoká zaplacená.
Mám neskutečné finanční štěstí, ale taky…
Radši bych měl tyhle moje problémy, než se bát o peníze.
Je to opravdu příjemný problém,
ale často se bojím, že mě holka chce jenom proto…
Chce mě, protože ví, že jsem obchodník s uměním?
Opravdu věřím, že jsem jedinečný, výjimečný člověk.
Učil jsem se italskou uměleckou terminologii když mi bylo šest.
Například slovo „sprezzatura“.
To je italský výraz pro vědomou snahu
udělat něco, co vypadá ledabyle.
Když máte třeba něco na sobě,
snažíš se, aby to vypadalo nenuceně,
ale fakt ses snažil, je to sprezzatura.
Všiml jsem si, že máš Rolexky.
Chci někoho, kdo to ocení a kdo je sám taky takový.
A myslím, že si to zasloužím.
Chci ženu, která je taky zvědavá.
To se mi na Hannah líbí.
Je tak zvědavá, chce se naučit všechno,
A to je pro mě tak sexy.
Sledujte…
Úplně se vidím,
jak vyprávím Hannah něco o umění a ona je z toho na větvi.
Začínám cítit nějaké spojení.
Hele, kape to, ale jak vychladne, přestane.
A je to strašné klišé,
ale začínám něco cítit ke dvěma holkám.
Tím je to ještě složitější.
Přísahám, že si to nevymýšlím, ale včera se mi o tobě zdálo.
- Kecáš. - A ani nevím, jak vypadáš.
- Jak jsem vypadala v tvém snu? - Já nevím.
Ale ve snu jsi byla…
Myslím, že jsi byla běloška.
Ve snu jsem stál v kuchyni
a bral jsem si sklenici vody
a mluvil jsem s tvou mámou.
Taky nevím, jak vypadá a pak jsi přišla ty.
Pak se ten sen rozplynul a já se probudil.
Sakra, byla jsi v mém snu!
Tak jo, teď se cítím výjimečně.
Vážím si toho, že jsi…
Neptala ses mě na milion věcí o mé práci.
„Jezdíš na veletrhy? Co prodáváš?“
Lidi se ptají, jaký mám nejdražší obraz.
Chápu, že to chtějí vědět, protože je to zajímavé.
Obchodníka s uměním nepotkáš každý den, ale nejsem jenom to.
Když jsem ti to poprvé řekl, ani jsi nebyla…
Zajímal jsem tě já, ne moje práce.
Jo, abych byla upřímná,
přišlo mi to jako super práce, ale úplně si to neumím představit.
Upřímně.
- Vážím si toho… - Prostě prodáváš obrazy. Asi.
Jednou ti to rád všechno vysvětlím.
Myslím, že pro naše citové spojení to není tak zásadní.
- Ne. - Víš…
I když jsi nejmladší, myslím, že jsi nejvyspělejší.
- Vážně? - Vážně si to myslím.
- Díky! To doufám. - Jo.
Víš, čeho se nejvíc bojím? Nechci umřít.
- Jo? - Bojím se smrti.
- Je to děsivé. - Kéž bych mohla žít věčně.
Kdybych mohla být upír, beru to.
Vzali bychom se, já bych stárnul a všichni by se ptali, jestli jsi ošetřovatelka.
„Ne, moje žena.“
- Proměnila bych tě! - Udělala bys ze mě upíra?
No jasně! Spolu až navěky.
Přece mi neumřeš.
Takže já taky musím žít věčně?
Jo.
Já nevím, ty jsi…
Jedna z věcí, která mě k tobě přitahuje, že jsi očividně chytrá.
Vím hodně o spoustě věcí.
To se mi líbí.
- Skvěle se k sobě hodíme. - Jsme úžasní.
- Jo! - Myslím to vážně.
Čím víc s tebou mluvím, tím víc si říkám, že k sobě možná patříme.
Jo.
Díky Leovi se cítím naživu.
Je zábavný, vzrušující.
Je zajímavý a fascinující, rád cestuje.
Ale teď jsem rozhodně otevřená prozkoumávání všech vztahů.
Jsem nadšená a zmatená.
Víš, že nespím nahá? Je to divný.
Mám iracionální strach,
že mi do pochvy v noci vleze hmyz.
Zkoušela jsem to, ale fakt nemůžu.
Jdeme na to.
Připraveni?
Dobře.
- Ahoj. - Ahoj.
Tady je Hannah.
Věděl jsem, že je to Hannah.
Poznávám tvůj hlas. Popiš svůj outfit.
Vlasy mám stažené do skřipce. Mám brýle.
- Máš brýle! - Mám.
Takže sexy knihovnice.
Ano. A mám růžové lodičky, růžové kalhoty a vestičku.
- Panebože! - Velmi sexy knihovnice.
Teď bych tě vzal ven a všude se s tebou pochlubil.
Vím, že jsi byla na střední roztleskávačka.
- Chodila jsi s quarterbackem… - Jo.
Víš, co mě včera napadlo? Budu tvoje Taylor Swift…
- Já bych byl Travis Kelce? - Mohl bys!
Vypadám líp než Travis, ale…
Dobře.
A ty možná vypadáš líp než Taylor.
To neříkej!
Byli bychom krásný fotbalový pár.
- Přesně. - Kdo se mi líbí z celebrit…
Bývala to Beyoncé.
Scarlett Johansson určitě taky.
- Scarlett Johansson, ano. - Je to kočka.
U mě je to asi Henry Cavill,
protože je sexy, ale také staví počítače.
Superman, že?
Tomu jsem trochu podobný, ale nejsem tak nařachaný.
Nemám typ, ale atletický, sexy nerd? Jo.
První dva bychom měli.
Mám pocit, že vím, jak vypadáš.
- Nechci vědět, jak vypadáš! - Přestaň! Panebože!
Pro svou ženu chci vypadat dobře.
Neříkám, že vypadám dobře,
ale pro svou ženu chci vypadat dobře.
Co když jsme atraktivní,
ale děti budou ošklivé?
- Hele, budeme je milovat. - Jo, budeme.
Jen to nebude dávat smysl.
- Některá mimina jsou ošklivá. - Vypadají jako malí mimozemšťani.
- Jo! Šišaté hlavy! - Přesně.
Ale po pár měsících jsou většinou krásný.
- Jsou! Ne všechny. - Snad budeme mít hezké dítě.
- Chci si přivolat krásné děti. - Budu je mít rád jakkoli.
Musím říct, že moje máma je kočka.
Opravdu doufám…
Ne, že by to bylo dědičné,
ale je vtipný, že říkáš, že je máma kočka,
protože tvou mámu neznám,
ale vidím v tom, že se máte rádi a máte hezký vztah.
- Což je dobře. - Jo.
- Péče a soucit. - Jsem velmi pečující.
Nemůžu se dočkat, až…
tě obejmu.
- Jo. - Nemůžu se dočkat…
až zažiju život s tebou.
Sbalila sis na výlet nějaký pěkný plavky?
Ani ne.
Můžeš nosit, co chceš.
Můžeš si připadat nehezká, ale pro mě budeš kočka.
Budu ti hodně lichotit.
Když vylezeš ze sprchy, oblékneš se,
projdeš se po místnosti
a já k tobě přijdu zezadu,
chytím za boky, dám ti pusu na krk
a řeknu ti, že jsi nejkrásnější…
Bože, Nicku, přestaň!
Připomenu ti, že jsi krásná.
Nepotřebuju vědět, jak vypadáš, Hannah, jsi krásná a sexy.
Vlastně je mi fuk jak vypadáš.
- Ráda s tebou mluvím. Líbíš se mi. - Ty se mi taky moc líbíš.
- Budeš mi chybět, Hannah. - Budeš mi chybět, Nicku.
Nemysli na mě až moc.
Jen hodně.
Budu na tebe moc myslet.
Do prkýnka.
Nesnáším brokolici.
- Jo? - Brokolice tě nesnáší.
- Převlékla se. - Rande s panem Mluvkou.
Jsi zamilovaná?
Jsem ráda, že jsem ho vyřadila.
- Já… - Na téhle straně je život jednodušší.
Myslím, že má větší hloubku, než si lidi myslí.
Je tak uhlazený.
Myslím, že je má životní láska.
Hannah, to není tvá životní láska.
- Neslyšíš naše rozhovory! - Ne, ani nemusím!
- Haló? - Ahoj.
No vida!
Můžeme si zahrát. Připadalo mi to jako dobrý nápad.
Ne, líbí se mi to.
To jsi vymyslel dobře.
Hodně to pro mě znamená.
Díky, že sis na ty šachy vzpomněl.
Chtěl jsem ti dát příležitost mě v něčem porazit.
Je mi příjemný, když mám pocit, že všechno umím.
Kromě kvantové fyziky.
Chyběla jsi mi.
Už teď mi na tobě záleží a jsem v šoku z toho, jak moc.
Už teď mezi námi cítím hodně blízký vztah.
Taky to cítím. Je to magnetické. Upřímně, je to šílený.
- Cítíš to stejně jako já? - Ano.
Vážně.
Moc mi na tobě záleží a jsem nadšený, že můžeme probrat,
jak by mohl náš společný život vypadat.
A to je pro mě velký krok.
A pro tebe určitě taky.
Souhlasím.
Řekni mi víc o svých rodičích.
Moji rodiče jsou úžasní.
Když pomyslím na to, co všechno pro nás udělali, je to úžasné,
jsou to ti nejmilejší lidé.
Můj táta, Tom, je moc šikovný. Stavěl domy.
Postavil náš rodinný dům.
Je to táta, který mě naučil věci.
Nevím, jestli chci brzy děti, ale nemůžu se dočkat, až z něj bude děda.
Máma
je anděl a gangster, obojí najednou.
Všichni ji milují.
Všichni ji oslovují křestním jménem a není to neuctivé,
protože je tak skvělý, že…
- Má skvělé jméno? - Jo.
- Nebudeš jí říkat křestním jménem. - Ne?
- Jen paní Krause. - Paní Krause.
Křestní jméno mé mámy asi trochu odhaluje můj vzhled,
mou etnicitu.
Etnická příslušnost.
Tohle mě vlastně dosud vůbec nenapadlo.
To je zajímavé.
Chodil jsem zatím jen s běloškami.
K tomu se přiznávám.
Je to pro mě nový pocit a to ani nevím, jakého etnika jsi.
Nevím, co to pro mě znamená. Všechno je tak…
Jen jsem překvapený, těžko se to vysvětluje.
Já se nestydím,
ale ty hodně přemýšlíš o tom, co řekneš.
Hodně se mi to na tobě líbí, ale zároveň je to…
Říkám si, co skrýváš?
A to je dobrá zpětná vazba.
Prostě…
Není příjemné slyšet, že to zní
vypočítavě.
Možná to není fér, jde jen o to, jak mluvíš.
- Jsi velmi… - Jo.
Mluvíš pomalu, promyšleně, opatrně a…
A pak ty jemné náznaky, že nechceš prozradit etnickou příslušnost.
„Není to pečlivě připravený obraz, který mi tu předkládá“
Já nevím.
Ale nemyslím si, že to tak je. Vážně.
Já jsem nechtěla sdílet svou etnickou příslušnost proto,
protože to byla příležitost
být s někým, kdo absolutně netuší, jak vypadám.
Mě zajímá, jestli stačí moje emocionální,
intelektuální a myšlenkové pochody
a vše ostatní je navíc.
Moje city k tobě jsou šílené.
Mám pocit, jako kdyby mi rvali srdce z těla,
ale potřebuju vědět víc, než budu moct jít dál
a než udělám další krok.
Chci tě líp poznat.
Myslím, že to cítíš stejně, a doufám, že ano.
Musíme se o sobě dozvědět víc.
Těším se, že tě možná poznám víc a ukážu ti ze sebe víc,
ale myslím, že budu opravdu ublížená,
když prozradím něco o vzhledu
a ono to nevyjde.
Potřebuju prostě vědět,
že takhle stačím.
- Dává to smysl? - Jo.
- Pomohlo to? - Ano.
- Méně kalkul… - Ne, díky. Vážím si toho.
Aspoň zjistíme, že na prd je moje osobnost.
Skoro ti to chci říct, abychom mohli mluvit o něčem jiném.
Já vím, ale ne. Vážně, neříkej.
Já…
Tohle jsi ty, Taylor a mně se to moc líbí a…
Co?
Je to divný. Netuším, jak vypadáš,
ale absolutně mi to nebrání v tom,
abych řekl, že tohle chci.
Je to zvláštní, že?
Chovat takové city k někomu,
s kým jen pár dní mluvím.
Uvařil jsem všem snídani.
- Já taky. Jo. - Vážně?
- Kecáš. - Ne.
- Co jsi uvařila? - Vajíčka.
Já plněný francouzský toast.
Cože? S čím?
S chlebem a vejci,
a skořicí, smetanovým sýrem a marmeládou.
Cože?
V životě jsem nechodila s klukem, který by uměl vařit.
- Vážně? - Ne.
Vždy vařím já.
- Já na role nevěřím. - Dobře.
Ať se děje cokoli, já budu vždycky ochránce.
- To je moje role. - To se mi líbí.
Ale rád vařím,
takže nikdy neočekávám, že bude žena v kuchyni vařit
a otročit, když oba chodíme do práce.
- Jo. - Můžeme na jídlo zajít.
Chce se nám vařit? Klidně.
Když umyju nádobí, umyju nádobí. Tohle není rok 1948.
Tylere, ty jsi vždycky…
- Mám rád, když říkáš moje jméno. - Zajímavé.
- Vážně? - Jo, tvůj hlas je velmi přitažlivý.
Máš nějaký zvláštní talent?
Já ne.
Já…
Nechci znít nafoukaně, ale…
Umím pár věcí.
Lyžuji, jsem velmi dobrý lyžař.
Ráda lyžuju.
Umím smotat jazyk do ruličky.
Proč zmiňuješ zrovna tohle?
To byl můj tríček, když jsem byl malý.
- To jsi dělal na večírcích? - Jako dítě.
Nech toho.
- Profesionální jezdectví. - Miluju koně.
Učila jsem se to.
- Já taky. Byl jsem členem klubu 4-H. - Cože?
- Děláš western nebo… - Ne, anglický styl.
- Já western. - Jo.
Co si chceš splnit?
Chtěl bych zkusit skydive.
- Ne. Dobře, podívej… - Ale bojím se výšek.
Nedělám si srandu,
já celý život tvrdím, že den před svatbou
- chci skočit. - Jo.
Vždycky. Mám pocit, že je to pro oba obří skok do neznáma…
- Krok. - Krok do neznáma,
Prostě fakt skáčeš z letadla a riskuješ úplně všechno.
- A to je… - A když přežijeme…
Když přežijeme, přežijeme!
- Pak se můžeme vzít. - Přesně.
- To je paráda. - Je to nádhera.
Uvidíme, co z toho bude.
Lehce jsme nakousli tvoje dětství, ale…
- Nebylo to snadné. - Jo.
Máma toho moc neměla. Snažila se, co mohla.
Nevím, jestli jsem zmínil, že ji její otec odřízl,
protože má děti s jinou rasou.
To ne!
Moje máma je Srbka a rodina jejího otce
se jí prakticky zřekla.
Měla jen svou mámu, mou babičku.
Neměli jsme nic.
Matrace jsme měli v obýváku, abychom byli v teple.
V noci máma vařila.
Bylo to jen pro nás a tvrdila, že nemá hlad, ale lhala.
Pracovala celý den, pak nám doma vařila večeři
a pak šla na noční směnu.
Sama vychovávala tři děti. Byl to pro ni extrémní boj.
- To mě mrzí. - Bylo mi devět, deset, tak nějak.
Řekla nám, že její máma má rakovinu.
- A nakonec zemřela… - Ježíši.
Pro mě na tom bylo nejtěžší asi to, že jsem nedokázal…
Nevěděl jsem, jak ji mám utěšit.
Byl jsem na pohřbu a nevěděl, jak ji utěšit.
- Jo. - Byl jsem tak mladý.
Říkali, ať ji obejmu, ale já nevěděl, co to pro ni znamená.
- To… - Jo.
Že tam někdo je s tebou.
Moc lásky jsme neměli.
Neříkal jsem mámě, že ji mám rád.
Celým tím bojem si procházela sama,
její táta ji odříznul
a teď přišla o mámu.
A ještě vychovává nás.
V noci brečela a…
My tam leželi a slyšeli jsme ji…
Občas to na ní bylo vidět.
V mládí jsem si říkal, že se ožením,
že budu šťastný a vytvořím velkou rodinu.
Po tom jsem moc toužil.
Viděl jsem, jaké je to nemít.
Chci, aby na svátky přijely všechny moje děti a vnoučata.
- Jo. - "Tyler vaří."
„Můžu s nimi strávit čas.“
Asi proto jsem tady.
Proto mám srdce na dlani.
Proto tak miluju lásku.
Ty tvoje zvuky.
Chci někoho, komu můžu tuhle lásku projevit.
- Tohle bylo skvělý. - Já vím.
Jako vždycky.
- Chodíme spolu. - Vážně?
- Jo. - Jsi moje holka. Řeknu to všem.
- Díky za rozhovor. - Jasně. Zítra pokecáme.
- Děkuju. Rád to slyším. - Vidíš?
- Líbí se ti to uklidnění? - To je všechno, co potřebuju.
Ještě něco?
Ne! No tak.
Budu se vdávat!
Budu se ženit!
To je ta pravá! Moje jednička.
i když to bylo jednoduché, tak si skoro říkám…
Je to zábava.
Umím ji dobře napodobit. Připraven?
Jo.
„Panebože, Včera večer jsem byla tak unavená, že…“
- „Já jen…“ - „Já nevím.“
- Zdá se mi to tak nejisté.
„Cokoliv.“ To prostě nejsem já. To není můj styl.
Brittany je jako moje bývalá. Úžasná holka.
A je zajímavé, že já jsem jako hodně jejích ex.
Uspořádaný, analytický.
A já… Víš co?
Mám pocit, že kdybychom se potkali venku,
tak se budeme přitahovat.
Hannah a já…
To je v prdeli. Teď mi to došlo.
Já a Hannah bychom… V životě bychom se nepotkali.
Vím, jaký chlap by se zajímal o Brittany.
Myslím, že spousta z nás.
Ale jaký chlap by se zajímal o osobnost Hannah?
U ní je to hodně o tom, že je mladá.
Naprosto souhlasím.
Nick podle mě neví, že s ní mluvíš.
- Myslím, že to nikdo neví. - Můj názor.
Co by vlastně chtěla Hannah?
Je mladá, možná neví, co chce.
Možná nikdo z nás. Já nevím, co chci.
Bojuju s tím.
Sedni si na gauč, kámo.
Můžu ti dát malou radu?
Přišel jsi sem.
- V minulosti ti to nefungovalo. - Jo.
Holka, se kterou chodím a ke které cítím lásku…
- Kdo je tvoje… - Ashley.
Řekla, že by se mnou venku chodila. Neměla by šanci.
Tak daleko bychom nedošli.
Kouknul bych na ni a když by se mi líbila,
mluvil bych s ní, ale jinak ne.
A když by se mi líbila, tak bych ji k sobě nepustil.
Venku jsem uzavřený.
Měl jsem atraktivní holky.
Pokud mám jedním slovem popsat, co chci, tak je to „bezpečí“.
Vždycky jsem byl ochránce. Teď se cítím v bezpečí.
To jsem nikdy neměl.
Pokud to tak cítíš…
Neříkám ti, jak se máš rozhodnout,
ale vždycky si můžeš najít někoho jako je tvoje ex.
Jsou to dvě rozdílné holky. Brittany bude drahá.
Peníze mám.
Má na ruce Rolexky.
Mám teď několik propojení.
Říkám vám, že oni tam teď možná sami takhle sedí…
Jako…
„Mluví s mou ženou.“
Nick D.
Říkáme mu pan Mluvka. „Flirtování je pro mě přirozené.“
Chci mít někoho takového za manžela?
- Já nevím. - Asi ne.
Nic o něm nevím.
Jeho jméno teď slyším často.
- Jo. - Je s ním zábava.
Já ho mám vážně ráda.
Podle mě je sexy chlap. Určitě nemá problém si někoho najít.
Asi bych vedle něj musela být dokonalá.
- Proč se s ním pořád bavíš? - Je okouzlující!
Nick D, je to tak okouzlující muž a okouzlil mě.
Podle mě je připravený. Myslím, že chce ženu.
A já jsem jeho číslo jedna a…
- To ti říká celou dobu? - Jo.
Co tam potřebuješ? Mysli.
Moc do něj nevidím, protože mi říká věci,
kterým nevěřím.
Nevím, proč mu nevěřím. Asi je to moje intuice.
- Jestli je to intuice… - Jo.
Z jeho vyjadřování je zřejmé, že to se ženami umí.
Ví, co má říct a jak to má říct.
A je děsivé, že mnou možná manipuluje.
Moje city k němu jsou velice silné a nechci, aby mi zlomil srdce.
Asi chce trofejní ženu.
Prý se těší, až mě uvidí v bikinách.
Kdybych měla 120 kilo a nebyla úplně modelka,
nechtěl by mě.
Asi je to typ, vedle kterého bych nechtěla být odlíčená.
To je varovný signál.
Je okouzlující, jdu tam a jsem z něj hotová.
Ale v jednu chvíli to ukončíš, ne?
Ještě to s ním ukončit nechci. Já nevím.
- Víš, co musíš udělat. - Jo.
- Nechci dělat, co musím. - Víš, co musíš udělat.
Umíte si představit, že za pár dní řeknete „miluju tě“?
Vlastně ano.
- Umíš? - Jo, umím.
Umím si představit, že bych svou ženušku požádal o ruku.
Ostatní ženy mě nezajímají.
Teď je to Hannah.
Je to extrémní rozhodnutí.
I „Miluju tě, chci s tebou chodit…“ je hodně vážný.
To teda.
Romantickou lásku jsem nikdy nezažil.
Hannah.
- Asi s tebou chodila. - Ne.
- Má dvě další rande. - Byl jsem s ní na rande.
Byla v pohodě, jen na mě asi moc mladá.
Je moje jednička.
Je v pohodě.
Chci, aby to vyšlo.
Myslím, že to nebude on. Doufám, že ne.
Musím se rozmyslet.
Hannah.
Děláš mi hodně starostí.
Jak to?
Proč jsi tady? Proč jsi do toho šel?
Protože v minulosti mi to ve vztazích nevyšlo.
Vždy to bylo o prvním dojmu.
Od posledního vztahu nerandím.
Vím, že to, co u člověka hledám,
není o vzhledu.
Nenašel jsem to.
Přemýšlel jsem o tom, jak to mají moji rodiče,
jak jsou šťastní, jací jsou.
Moji kamarádi se žení, tak přemýšlím,
jak to vlastně funguje.
Došlo mi, že to dělám špatně. Bylo to…
Hledal jsem špatnou věc,
chci tu bezpodmínečnou lásku a…
Hodně z toho bylo načasování, nebo fotbal, práce.
Ale hledám něco víc než přítelkyni.
Chci něco upřímného, něco opravdového.
Vyjasnilo se to.
Proč se to vyjasnilo?
Jak to myslíš? „Proč se to vyjasnilo?“
- Mluvíš o tom, jak jsi pěknej… - Ne, já…
- Poslouchej. Nech mě mluvit. - Dobře.
Nejspíš jsi v životě dostal všechno, co jsi chtěl.
Sportoval jsi na vysoké, potom i profesionálně…
Podle mě nemáš problém si v reálném světě někoho najít.
No ale…
Ty se taky zdáš dokonalá, proč jsi tady?
Taky mi nepřijde, že bys měla problém
ve skutečném světě.
Protože se o mě zajímají jen kluci jako ty.
Mám v sobě velkou hloubku, jsem vtipná a vím spoustu věcí.
Nikdy se nezajímají o mě. Jsem pro ně jen sexy.
Hezky se na mě kouká.
Ženy mají pocit, že musí být dokonalé.
Musím se nalíčit. Musím být hubená.
Moje vlasy musí vypadat dobře. Musím být dokonalá.
- Jo. - To nechci.
Chci být upřímně sama sebou.
To je…
Jo, já… Nevím, jak jinak to říct.
Popisuješ přesně to, co u manželky hledám.
Nejsme dokonalí.
Každý je svým způsobem divný. Já taky.
Neomlouvej se za to, jaká jsi.
- Mám být upřímná? - Samozřejmě.
Bojím se, že se o mě zajímáš jen proto,
že si myslíš, že jsem sexy.
Ptáš se, jaké mám bikiny.
Že se na ně těšíš.
Proč? Chceš vidět moje tělo? Co když nevypadám dobře?
Podle mě vidíš jako modelku Victoria's Secret.
- A když ne… - Ne.
Kdybych tohle chtěl, tak nejsem tady.
Nešel bych do toho experimentu.
Říkáš všechny správné věci. Jsi skvělá, dokonalá.
Pokaždé, když se tě na něco zeptám, odpovíš mi skvěle.
- Vysvětli své pocity. - Proč to nestačí?
To je ten problém. Já nevím.
Mám takový pocit. Nedokážu to vysvětlit.
A to se mi nelíbí.
Asi s tím hodně bojuju.
Vážně se trápím.
Skvěle bychom se bavili.
Myslím, že by se nám žilo skvěle. Měli bychom skvělý sex.
Bavili bychom se.
Vím, že říkáš, že bys mě plně přijal,
ale nevím, jestli ti věřím.
Víš, Hannah, upřímně, Je mi fuk, jak vypadáš.
Nevím, jak vypadáš.
Jsem poblázněný tím, jaký jsi člověk.
Jak se chováš, jakou máš energii a tvé charisma.
Moc rád s tebou mluvím.
A vždy, když s tebou mluvím, cítím se jako nikdy předtím.
Je mi jedno, jak vypadáš, co nosíš.
Budu každý den milovat kohokoli, koho tam uvidím.
Nechci, abys byl dokonalá. Vážně.
A je mi jedno, jestli nejsi dokonalá.
Já nejsem dokonalý.
Ať uděláš cokoli, budu tě milovat.
Mám pocit, že tu mluvím se svou nejlepší kámoškou
a zároveň jsem z tebe na větvi…
Miluju nejlepší kamarádku.
Nejlepší kamarádka i manželka.
Můžu si vzít jen jednu osobu.
Nechci to s tebou teď skončit
a nevím, jestli to chci ukončit s někým jiným.
Nevím, jestli se tam chci vrátit a prostě umřít, nevím.
Ukončuješ to se mnou?
Mám tě moc ráda.
Stačí to na zbytek života? Nejsem si jistá.
Potřebuju jistotu.
Myslím, že na sobě ještě pořád pracuješ.
Myslím, že moje ostatní vztahy teď posilují.
Jo.
To je škoda, představoval jsem si, že s tebou odcházím.
Uměl jsem si to představit.
Ale chápu.
Asi sis nemyslela, že jsem pro tebe ten pravý.
Nic víc mě nenapadá.
Snad tvá ostatní rande dopadnou dobře a najdeš toho pravého,
protože jsi krásná skrz naskrz.
Přeju ti hodně štěstí.
- Udělala jsi to? - Jo.
Vykonáno?
- Hrozný. - Jak to šlo?
Proč je ti hrozně?
Říkal, že si se mnou představuje život.
Že jsem jeho člověk a chce si mě vzít.
Nejseš si jistá a on řekl, že si tě chce vzít?
Jo.
Potřebuju čůrat, hrozně se mi chce.
- Panebože… - Říkám: „Leo…“
To jsem nechtěla říct.
Panebože. To jsem fakt říct nechtěla.
To je moje jednička.
Fakt divný.
Začíná to být šílený.
To byla moje holka.
Co se změnilo?
- Něco se změnilo. - Někdo začíná drama.
Kdybys byl generální ředitel, nebo právník, nemáš tyhle hodinky.
To jsou Rolexky?
Teď se cítím bohatý.
Jsou odolné i když jsou nóbl.
- Ale pardon! - Jo.
Trochu toho lituju, možná mě Leo odkopne.
Kurva!
Nicka D asi miluju, ale neměla bych, víš?
Dneska jede domů.
No to mě poser.
Překlad titulků: Zuzana Matějková