Am tot găsit alinare în tine.
- Suntem parteneri, facem echipă. - Da.
De asta te iubesc.
Amy, vrei să mă faci cel mai fericit bărbat din lume?
- Să stai o viață și să te măriți cu mine? - Da.
- Te iubesc. - Și eu.
Ești alesul meu.
Văd din cum îmi vorbești că înțelegi de ce am nevoie.
A trecut mult timp de când n-am mai simțit asta,
dar te iubesc, Chelsea.
Te iubesc.
- E un mic triunghi amoros. - Triunghiul nostru amoros?
Mă îndrăgostesc de tine.
Laura e foarte tare. Și Sarah.
- Sarah Ann. - Da.
Cred că ești un om minunat.
- Și te apreciez. - Mersi.
Dar am decis că vreau să merg mai departe cu cealaltă fată.
Jimmy mi-a zis că mă iubește.
Ieri i-ai zis alteia că o iubești.
Când mă vei vedea și vei pricepe ce ai ratat,
o să ți se taie respirația.
Domnul cu tine!
Trevor, nu pot să mă dăruiesc ție cu totul.
Dar te vei dărui cu totul altcuiva?
Da.
Doamne!
- Iubire de abanos. - Da.
Uită-te la noi!
Ești atât de chipeș!
Chelsea nu e cum mă așteptam.
M-a mințit despre cum arată.
Dar ador personalitatea ei și faptul că mă iubește.
E tot ce contează.
Te iubesc așa cum ești.
Sunt foarte fericit.
- Vino aici! - Da.
E ireal, pentru că mi-am găsit aleasa.
- Te iubesc. - Te iubesc.
Ar putea fi începutul visurilor mele, tot ce mi-am dorit vreodată.
Mi-a zis ce e... cum e... „fasoleala”?
- Mi-a spus că știi tu ce înseamnă. - Laura!
Fasoleala?
Nu fasoleala!
- Mi-a spus să o fac și... - Cui ți-a spus să o faci?
- Ție! Și eu... - Ce nebunie!
- Nu face prostii! - Era o glumă.
Sunt gata să plec acasă.
- Sunt impresionat. - Mulțumesc.
Îmi vine să vomit.
Ai făcut comentarii jignitoare. M-ai făcut să mă simt prost.
- Bine. - Acceptă!
CHELSEA ȘI JIMMY
AGENT DE VÂNZĂRI DE SOFTWARE
Ești supărată pe mine?
Nu.
STEWARDESĂ
Să știi că îmi pare foarte rău și...
Te iubesc. Și nu vreau să te pun în poziția de a fi tristă sau rănită.
Te iubesc. Sunt alături de tine.
Și eu te iubesc.
Voiam doar să mă asculți când sunt tristă.
Da.
Vreau să spui: „Ce simți contează, te aud.”
- Nu aș inventa. - Chiar te aud.
Îmi pare rău că nu am...
- Am avut o zi grea. - Eu sunt căpos.
- Da, ești căpos. - Cam căpos. Ai răbdare cu mine. Uite!
- Te iubesc. - O să cooperăm.
- Te iubesc din tot sufletul. - Vrei să cooperăm?
Și eu te iubesc din toată inima.
- Mi-am dat cu cremă de protecție solară. - Da?
- Folosești? - Asta e cremă de protecție solară.
Mă rog. Oarecum.
DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
A fost interesant să-i văd pe toți.
- Johnny și Amy păreau bine. - Îndrăgostiți lulea.
Se înțelegeau bine.
Jimmy și Chelsea erau drăguți împreună.
- Da. - Chiar erau.
A zis că a fost aproape perfect. La propriu.
- Știu că m-ai văzut vorbind cu AD. - Da.
A adus vorba despre rasă.
Despre copii.
Și cum ar percepe copiii noștri rasa.
Apreciez întrebările ei.
Dacă vin dintr-o grijă că s-ar putea să nu fac față...
- Da. - ...eu văd lucrurile altfel.
Sper că are intenții bune, sincere.
„Eu, ca femeie de culoare, vin la un bărbat de culoare,
văd că iese cu o femeie albă.
Vreau să mă asigur că înțelege bine excelența noastră, a celor de culoare.”
Sper doar că oamenii sunt animați de intenții bune.
- N-am simțit nicio intenție rea. Nu. - Bine.
- A fost o conversație plină de miez. - Bine.
Știu că e mai greu pentru bărbații de culoare cu femei albe
sau altfel de cupluri interrasiale.
Mereu m-am confruntat cu asta.
Am întâlnit mereu reacții de tipul:
„Dacă te măriți cu cineva de culoare, te vei confrunta cu aceste probleme.”
E complet diferit de cazul unei relații cu cineva de rasa mea,
care arată ca mine.
Și, cum ați vorbit despre asta, ea e o femeie de culoare.
Și te poate înțelege, în timp ce eu sunt o femeie albă.
Întrebările pe care mi le punea AD mi-au dat mult de gândit.
Știi că ne vom confrunta cu opiniile oamenilor.
Prietena mea cea mai bună va spune probabil: „Ken, hai să vorbim!”
Prietenii și familia mă iubesc mult.
Sunt mereu preocupați de persoana la care țin.
„Înțelegeți în ce vă băgați? Sunteți pregătiți pentru ce urmează?”
Te vor iubi, fiindcă ești un om grozav.
- Dar sigur vor fi... - Vor avea...
Vor vrea să se asigure că mie mi-e bine și că nouă ne e bine împreună.
- Da. - Știi?
Crezi că, dacă familia sau prietenii te vor întreba dacă ne e bine...
Așa ai spus, dacă ne e bine.
Ce te-ar face să simți că „ne e bine”?
Bună întrebare.
Ce ar însemna „bine” pentru tine?
Știu că ai încredere în noi.
Și că nu ai... Că ești obișnuită să ieși cu tipi de culoare.
- Știu că mi-ai spus asta. - Da.
Dar faptul că văd cum ne înțelegem în viața de zi cu zi, asta e important.
Acțiuni în concordanță cu cuvintele. Mă pricep la asta.
Mă pricep.
- Te cunosc... - Da.
...dar toți ai mei vor vrea să te vadă.
Ia te uită!
- Așa! Fii atentă! - Bine.
- Ea a zis: „Eu plec.” - Iar el vrea să conducă.
- Seamănă perfect cu relația noastră. - Și eu cred la fel.
- Cum se pronunță? - Bávaro.
Ce sexy a fost!
- Mulțumesc. - Îmi place.
- Îmi place stopul. - Da.
- Și pupatul la stop. - Și numărătoarea.
Ador pupatul la stop.
- Punct. - Exact.
Asta vreau. „Semafor pe roșu? Hai să mă pupi!”
LAURA ȘI JERAMEY
Cred că o să-mi las pantofii aici.
Bine. E o idee bună.
Când ne-am întors aseară de la petrecere, Jeramey a fost foarte rece.
M-a ignorat, nu a vrut să vorbească.
Habar n-aveam ce se întâmpla, ce se întâmplase.
Nu a vorbit, a dormit pe canapea, eu am dormit în pat și asta a fost tot.
- Hai să vorbim despre aseară! - Să-ți spun ceva mai întâi.
Ce s-a întâmplat aseară a fost neplăcut.
- Din cauza relațiilor anterioare. - Da.
Ajungeam să fiu jignită de partenerul meu
din cauza a ceva ce făcea sau spunea el.
Pe viitor, dacă-ți spun ceva
și îți zic în glumă să faci ceva, să avem...
- N-am făcut-o! - Știu.
Nu mă gândeam sub nici o formă
că vei repeta cuiva ce ți-am spus.
Am părut cel mai mare dobitoc.
M-am culcat supărat. Am dormit pe canapea.
N-am venit în cameră fiindcă voiam să stau izolat.
Am zis că, dacă așa mi-am așternut, așa urma să dorm.
O să fiu perfect? Nu. O voi mai da în bară.
Când o voi face, trebuie să procedez altfel decât aseară.
Nu meritai să te tratez așa, prin tăcere.
Și știu că nu așa se face.
Știam, dar tot am făcut-o și am greșit. Pot doar să îndrept lucrurile.
Bine. Corect.
Deci încă mă placi?
Da.
- Bine. - Încă te plac.
Dar, ca să știi exact cum stau,
în capsule am comunicat, dar altfel m-aș fi îndepărtat.
Probabil că eu ies din anumite situații
ca să mă apăr, aș zice.
M-ai ignorat complet când nu greșisem nici față de alții, nici față de tine.
N-am putut decât să cred că ceva din ce am spus sau am făcut te-a enervat.
Și m-am enervat.
- Și apoi... - N-ai greșit cu nimic. A fost vina mea.
- Da. - Și recunosc, absolut.
Dacă e să ne căsătorim, nu merge cu chestii ca cele întâmplate aseară.
Nu, absolut.
Nu vreau să dramatizez, dar dacă aș fi fost întrebată
dacă chiar ne căsătorim, ieri aș fi răspuns afirmativ.
- Azi aș răspunde că nu știu. - Da.
De asta mi-am făcut griji aseară și azi-dimineață. M-am simțit singură.
- Nu ești singură. - Și mi-era teamă.
Nu ești singură.
M-am uitat la tine când dormeai și mi-am zis: „E adorabilă.”
- Nu doar fizicul... - Dar nu e de ajuns.
Nu doar fizicul, ci cum faci tot ce faci, cum te comporți și cum comunicăm.
Mi-am amintit de capsule, de cât de bine ne înțelegem.
- Nu suntem aici aiurea. - Da.
De ce să pierd toate astea din cauza egoului meu tâmpit de aseară
și a proastei gestionări a unei situații?
Și atunci am zis: „Nu așa se procedează.”
Corect.
- Regret ce s-a întâmplat. Scuze! - Bine.
- Vreau să meargă bine. Te iubesc. - Și eu pe tine.
Mă simt mai bine.
- Da? - Da. Comunicăm.
Am zis și în capsule, comunicarea e totul.
Cum stăm față de celelalte cupluri?
- Stăm cam cel mai bine. - „Cam”? Cine stă mai bine?
- Nimeni. - Nimeni? Stăm cel mai bine?
Comunicăm cel mai bine.
Aseară e un exemplu prost.
Așa. Mai încet!
Mai încet, Julieta!
Ce tare ești!
- Ești ca un jocheu. - Încet!
Așteaptă!
E ceva ce nu voi uita niciodată. E evenimentul săptămânii.
Ăsta? Nu logodna?
- Logodna a fost evenimentul anului. - Sper.
Lângă copăcelul ăla.
- Mă dor picioarele. - Știu. Pe mine mă doare fundul.
Avem cai buni.
Da. Julieta și Johnny.
- Julieta. Pronunță cu... - Julieta?
- Julieta. - Da.
Julieta și Johnny.
- Când mă întorc, o să am accent. - Așa e.
- Devii încet-încet dominican. - Așa e.
- Vă iubesc pe toți. - Mersi.
Te iubesc tot mai mult, iar asta include partea emoțională, mentală și fizică.
Mă simt atrasă fizic de tine.
Îmi făceam griji, nu știi niciodată cum merge.
- Nu. - Tu ce zici?
Sunt mulțumit. Ne-am înțeles bine în capsule.
Te-aș ține mereu în brațe.
Și eu.
Îmi plac ochii tăi, mai ales la soare.
- Mersi. Mie îmi place părul tău. - Da?
- Mersi. - E natural, arată exact cum trebuie.
Uneori, stă cum vrea el.
Lasă-l să stea!
Sunt recunoscătoare.
- Totul merge perfect. - Absolut.
E perfect, iar asta mă neliniștește.
E inevitabil să avem probleme.
- Și mie îmi e teamă. - Mă întreb cum va decurge totul.
Eu aștept prima noastră ceartă, ca să văd cum merge,
să văd ce ne spunem.
Nu spun că vreau să ne certăm acum,
dar vreau să văd ce ar declanșa o ceartă serioasă.
Da, se va întâmpla.
- Dacă cobești atât... - Știu!
Va fi neplăcut și îmi pare rău,
dar e ceva ce trebuie să știm înainte să ne căsătorim.
- Da. - Să știm cum va fi.
Da. Va avea loc când vom locui împreună.
- Știu. - Sunt convinsă.
- Doamne! - „Amy, pune capacul la pasta de dinți!”
- „Johnny, n-ai tras apa la toaletă.” - Aoleu! Sper că o tragi.
Te iubesc, dar...
E plăcut să te uiți la ocean.
Sunt fericită.
Și eu.
- Delfini! Asta trebuia să facem. - Ce de păsări!
Ai înotat vreodată cu delfini?
Nu-mi vine să cred!
- Ce tare! Ai înotat vreodată cu delfini? - Nu. Uite!
- Niciodată? - Nu. Tu?
Da, în Bahamas.
E foarte tare. Am înotat cu un delfin pe care îl chema Ken.
Fugi de-aici!
Așa m-am îndrăgostit de delfini.
M-ai făcut să povestesc. Mi-a plăcut la nebunie.
Puteți să-mi aduceți niște delfini pe culoarul doi?
Tot timpul?
Aveam și breloc cu delfini. Nu-l mai am, dar eram înnebunit după delfini.
Sunt atât de drăguți...
Îți dau pupici de delfin pe nas?
Da, am făcut exact figura aia. Am și o poză. A fost incredibil.
Eu sunt foarte... Pun mereu mâna pe tine...
Îți place? Ce părere ai despre atingerea fizică?
- Îmi place. - Acum că ne și vedem.
- Îmi place. - Detaliază!
E... limbajul nostru comun.
Pentru mine, atingerea fizică e un mod de a valida pe cineva.
- Da. - Îți dă un sentiment de siguranță.
- Când mă atingi, mă simt bine. - Bine.
Eu am fost întotdeauna...
Așa îmi arăt eu dragostea,
îmi place să țin mâna pe tine.
Asta și vreau. Eu te ating mereu.
Și o voi face mereu. E greu să mă abțin.
Cred că reușești destul de bine să rămâi...
- Nu cred că... - Nu crezi că te copleșesc?
- Nu. - Nu te simți copleșită?
Uneori aș vrea să pui mai des mâna pe mine.
Da.
Mai ridică puțin brațul!
Mai sus.
Nu știam că îți place atingerea fizică.
- Serios. - Îmi place.
- Mă gândeam să nu te sufoc. - Nu mă sufoci.
Ce ciudat...
Nu am deloc impresia că mă sufoci.
- E bine de știut. - La un moment dat...
- M-am și gândit: „Nu știu dacă mă place.” - Serios?
Da. „Fiindcă nu e prea afectuos cu mine.”
E prima oară când aud așa ceva. Nici vorbă.
Acum te simți mai bine?
Te simți mai bine să știi că nu mă sufoci și că nu trebuie să ai rețineri?
N-aș zice că mă simt mai bine, dar înțeleg mai bine.
- Te înțeleg mai bine. Da. - Da.
E ceva nou pentru mine.
Mi s-a zis mereu că sunt prea afectuos.
Cred că sunt persoane care pot fi prea afectuoase,
dar nu te văd pe tine ca fiind prea afectuos.
Eu te văd ca pe un uriaș blând și foarte respectuos.
Nu cred că...
Adică eu nu m-aș plânge niciodată.
- Da. - Știi ce zic?
Da.
Ce mâini mari ai!
Ce plăcută e briza!
- Sunt gata să mănânc. - Și eu.
- Vreau o supă și creveți. - Da.
Știi?
Vreau să mai văd inelul. Îmi place.
- Da? - Se potrivește cu unghiile.
Ce peisaj superb!
Așa e.
Da. Îmi place să fiu lângă apă. Ție îți place la plajă?
- Ador plaja și oceanul. - Da?
Îmi place sunetul oceanului.
Ai zis că sunt multe plaje lângă Boston. Ce tare!
Cape Cod, Martha's Vineyard și restul...
- Martha's Vineyard e la ocean? - Da.
Mama merge acolo. Eu n-am vrut niciodată să merg în Massachusetts.
Acolo am crescut.
Ai decis rămâi acolo când dansai la Patriots?
- Erai la ei când au câștigat. - Da. Două campionate.
Erai acolo cu toate starurile. Gronk și toți ceilalți.
- Vom fi un cuplu grozav. Emblematic. - Da.
Da. Abia aștept să mă plimb cu tine prin oraș.
- Să mă laud cu logodnicul meu. - Da.
Ce faci mai întâi când te întorci în Charlotte?
Îmi sun sora, nepoatele și nepoții.
Va fi o surpriză pentru ei. Una plăcută.
Tata se mută în Atlanta, așa că se va opri în Charlotte.
Tata e un tip foarte șarmant. E guyanez.
- O să te placă. - Da?
- Mi-l prezinți? - Bineînțeles.
- Și pe el, și pe mama. - Bine.
- Super! Sunt foarte fericit. Sincer. - Da?
Mulțumesc! Gracias.
Gracias.
Banane verzi.
- Pentru ce bem? - Pentru noi.
- Să fim împreună toată viața! - Toată viața?
Bine.
Hai să mâncăm!
Mănânc, în sfârșit, niște proteine.
Supa e de bază.
Cum e?
- Arată grozav. - Da.
- E bună? - Sunt total concentrat.
Scuze!
Mă bucur că îți place.
- Mă simt grozav. - Da?
Vreau să stau și să mă uit la apă.
La ce te gândești?
Încerc să fiu cât mai prezent și să savurez momentul.
Și...
Nu vreau să te dezamăgesc. Simt că...
- La asta te gândești? - Da.
Că o să mă dezamăgești?
Nu că aș face-o, dar nu vreau să se întâmple.
Fiindcă va sosi și ziua nunții.
Știu cât de mult înseamnă pentru tine, vreau să-ți fiu alături și mă străduiesc.
Doar că uneori mă blochez, știi?
Care e cel mai mare obstacol?
- Sau cea mai mare neliniște... - Nu e un obstacol.
Îmi place tot ce se întâmplă. Suntem pe drumul cel bun, deci...
Ce s-a întâmplat?
Nimic, totul e în regulă, dar mă gândeam și eu.
- Mă simt bine. - Bine.
Ne merge bine.
Dar toate astea mă pun pe gânduri.
Te gândești la tot felul de lucruri... Așa funcționează creierul uman, știi?
A fost o schimbare neașteptată.
Să zici brusc că simți că mă vei dezamăgi.
- Nu, am zis că nu vreau să te dezamăgesc. - Da... Bine.
- E altceva. - Bine. Dar a fost din senin.
Da...
Nu vreau să-ți vorbesc despre fricile mele.
Să zic că nu vreau să ne căsătorim, fiindcă vreau.
Vreau să îți fiu alături. Vreau să meargă între noi.
Dar mă gândesc mereu la chestia asta cu căsătoria.
E ceva în care îmi e greu să cred,
fiindcă părinții mei au divorțat, iar eu vin dintr-o familie destrămată...
M-a afectat.
Am sentimente puternice față de tine, dar sunt lucruri care mă preocupă.
Nu spun: „De fapt, nu mă voi căsători cu tine.” Nu despre asta e vorba.
Vreau din toată inima să fii soția mea.
Dar...
am tot felul de gânduri.
Vreau să am încredere.
Iată ceva ce apreciez la acest bărbat!
E obsedat de ordine, exact ca mine.
E fantastic.
E foarte ordonat.
Nota zece.
Ea e superba Amy. Ia priviți!
Azi-dimineață, m-am gândit cum ar fi să fim căsătoriți.
Și a fost un sentiment foarte plăcut.
Tartele de aseară au fost delicioase.
Doamne... Uite cum arată!
Mie nu mi-ai dat.
Nu voiai, ai zis că te-ai spălat pe dinți.
Încă mi se pare ireal.
E o experiență incredibilă și foarte plăcută.
- Dimineață îmi miroase oribil gura. - Doamne! Nu!
Îmi miroase oribil, așa că sunt conștient
că trebuie să mă spăl pe dinți înainte să vorbesc.
Apreciez.
- Arăți superb azi. - Îți plac hainele mele?
Întoarce-te puțin! Să vedem. Învârte-te!
Îmi place cum strălucește inelul la soare.
Fată!
Azi mergem la plajă.
Cum te simți?
Bine. Trăiesc clipa.
Da, trăim clipa!
Șterge!
E varză.
Haideți!
Amy!
- Vino aici! - Uite-l!
- Salut! - Vreau să joc minigolf.
- Și eu! - Și eu!
Vreau să mă îndop.
- Hai să mâncăm! - Bine.
- M-ai speriat! - Scapă-mă!
Eu nu joc.
- Urmează să mă dezlănțui. - Și eu abia aștept.
Nu te iau de sus, nu mă uit de jos, te privesc în ochi.
Îmi place.
Ce excursie!
Am trecut la alt nivel.
- Bine! - Bine!
- E... - Faceți sex?
- Ne-am fugărit. - Și noi.
Stai! Și voi?
- Suntem femei logodite. - Da! Dar vă zic...
Mature și logodite.
A fost nevoie de o criză ca să ne adunăm și să zicem: „Ce naiba?”
- Și să trecem la fapte. - Bun.
Așa cum abordează conflictele și cum m-a luat pe mine...
Voiam să zic că arăți grozav, dar...
Dar el...
Doamne-ajută...
- A durat un pic, dar... - Da.
- Am analizat lucrurile.
- Da. - Da.
- Dar... - S-a rupt barajul.
- Odată rupt, am luat și am dăruit... - Așa!
- Am dat. - Așa! Dați și primiți!
- Exact! - Închidem și deschidem barajul!
Trebuie să-ți spun...
Doamne! Ia spune!
Chelsea m-a făcut să mă simt ciudat. Și apreciez că ai vorbit cu mine.
Mi-a părut rău... Știi despre ce vorbesc.
- Da. - Dar asta ne-a ajutat.
Mă bucur că discuția despre fundul meu v-a ajutat să faceți următorul pas.
Mă bucur că a fost un punct de cotitură în relația voastră.
Ce faci?
Bine.
E interesantă apa rece care îmi picură pe ouă.
- Scuze! - Mi-a intrat direct în pantaloni.
- Nu-mi cer scuze. - Nu!
- Sunt foarte fericită. - Te iubesc.
Și eu.
V-am văzut aseară la petrecere pe tine și pe Amy și erați așa de drăguți...
Se vede de la o poștă atracția fizică dintre voi.
E haios.
E plăcut.
Puteam să pun pariu că Johnny și Amy au trecut la fapte.
- O luăm încet. - Încet?
Da.
Pentru că nu ia anticoncepționale, iar eu vreau copii...
- Da. - Dar nu acum.
- Nu sunt pregătit deocamdată... - Vrei mai întâi stabilitate financiară.
Exact.
Vreau mai întâi să călătorim împreună fără să ne îngrijim de altcineva.
Când mi-a spus că nu ia anticoncepționale, am zis...
Dacă se întâmplă ceva,
ne-am putea trezi cu o Amy mică sau un Johnny mic.
Ar fi extraordinar, dar nu acum.
Eu am crezut că toată lumea ia anticoncepționale.
Fiindcă toate... Serios, eram total ignorant pe tema asta.
Toate fostele mele iubite se plângeau de anticoncepționale.
Da, sunt hormoni. Bagi hormoni în corp.
Se plângeau întruna, fiindcă îți afectează tot metabolismul dacă iei hormoni.
Eu ziceam: „Iei anticoncepționale? Bine.” Nu ne mai batem capul.
Dar apoi am rămas așa...
Asta te face să te gândești, să vrei să discuți mai mult...
Nu știu de ce Amy nu ia anticoncepționale.
- Dar unele femei nu pot lua. - Da, le dă peste cap.
- E important. - Se pare că te gândești bine.
- Știi? - Da. Deci...
- Sunt înnebunită după voi. - Mersi.
- Ce avem aici? Taquito? - Da.
Vreau să discutăm despre chestia cu fasoleala.
- Îmi cer scuze. Aș vrea să uităm. - Doamne! Da.
M-am învinovățit atât de mult, că era să plec.
- Doamne! - Atât de tare m-am supărat.
- E... - Nu sunt supărată.
Voiam să-ți spun, fiindcă nu m-am simțit deloc bine.
- Știu. - Mă stresează chestiile de genul ăsta.
Știu, dar e în regulă.
- Cum merg lucrurile între tine și Clay? - Încercăm să ne înțelegem.
Ce am observat la Clay... Probabil ai observat și tu.
- E o fire introspectivă. - Da.
Am observat că atunci când devine mai tăcut, trebuie să-l lași în pace.
Da, se tot întâmplă.
- Și nu... N-a zis nimic despre tine. - Înțeleg.
Înainte să intrăm în capsule, se întâmpla să vorbim pe hol și îl vedeai cum...
Nu se mai agita și, dintr-odată, se bloca.
Deci nu face așa doar cu mine.
- Nu. - Doamne, ce ușurare!
El stătea acolo, eu stăteam aici,
mă duceam să-i zic ceva, dar dacă era în starea aia...
Doamne! Mi-ai luat o piatră de pe inimă.
Da, uneori intră pur și simplu în starea aia.
- Te gândești la ale tale. - Da.
Nu mai vezi nimic jur. Te concentrezi la un lucru.
- Mersi! Mi-a prins bine. - Bun.
Mi-a crescut încrederea.
Vorbește mereu foarte frumos despre tine.
Mersi.
E minunat să știu că mă iubește și că o iubesc.
Comunică foarte bine. Dumnezeu să te binecuvânteze! Te iubesc.
Ce drăguți sunteți!
O ador.
Doamne, ce m-ai speriat!
A fost drăguț.
- A fost adorabil. - E drăguț.
Doamne!
- AD! - AD e foarte tare!
Ce faci? Te bagi peste mine.
Bine face.
- Ce faci? - Bine.
- Îmi place. - Ce ne mai distrăm!
Ce atmosferă trăsnet! Tu ce faci?
- Bine. - Ce bine vă stă!
Îl ador pe Johnny.
- E foarte energic. - Așa e.
Îmi place că putem fi și foarte copilăroși și jucăuși,
dar avem și discuții sincere și profunde, în care ne arătăm partea vulnerabilă.
- Da. - Ne atragem ca niște magneți.
Dar mă sperie puțin ce urmează,
fiindcă, deși mă entuziasma revenirea acasă...
- Da. - N-am mai locuit cu nimeni.
- Va trebui să te adaptezi. - Da.
- Mă tem de întâlnirea lui cu tata. - De ce?
- N-a fost de acord să particip. - Serios?
Venim dintr-o cultură foarte tradițională.
Îi va fi greu să accepte că ne căsătorim, deși ne știm doar de câteva săptămâni.
Dar nu știe procesul prin care am trecut.
Deci ar putea fi mai complicat, dar...
Cum merge cu Laura? Cum merge partea fizică...
- Bine. Atât voiam să știu... - Merge bine.
- Grozav! - Nu.
Ne-a fost tot timpul destul de clar că ne vom alege unul pe altul.
- Da. - De la început.
Am știut din prima că e genul care mă va pune la punct.
- Așa e. - Da.
Cu Sarah mă distram de minune de fiecare dată când vorbeam.
Aveam discuții profunde, vorbeam despre viitor.
Dar niciodată n-am adoptat un ton prea serios, preferam să ne amuzăm.
Și nu îmi era clar cum ne-am fi raportat la probleme.
- Exact. - Cu Laura, știam cum le-am rezolva.
Știm cum va arăta o discuție dificilă.
Știm că, dacă apar neînțelegeri, ne descurcăm.
Reușim să trecem peste ele, ca și aseară.
Vreau s-o cunosc pe Sarah.
Când ne-am despărțit, m-a întrebat dacă ar fi putut face ceva diferit.
I-am zis că n-am un răspuns.
Legătura emoțională era puternică, dar partea amuzantă a primat.
- Da. - Vreau să știe.
Pentru că aș vrea să fiu în continuare prieten cu ea.
- Nu mai zic nimic. - Da.
Arăți bine.
Ar trebui să ne facem bagajele.
Nu!
- Arată super. - E doar o guriță.
M-am simțit excelent săptămâna asta.
- Și... - Și eu.
Au fost... Nici nu pot zice că au fost suișuri și coborâșuri.
A fost un singur moment mai greu și în rest a mers excelent.
M-am simțit fantastic.
Ce ți-a plăcut cel mai mult? Nu-mi spune ce ți-a plăcut cel mai puțin!
Cel mai puțin mi-a plăcut...
- Nu știu cum să formulez. - Aoleu! Mi-e frică...
Cel mai nasol a fost cu mâncarea de azi de pe plajă.
Taquitos erau excelente.
Încercam să le mănânc pe toate înainte să le vadă și alții...
După ce am mâncat vreo cinci...
- Cinci? Erau imense! - M-am îndopat.
Le-am halit atât de repede, încât mi-am mușcat buza.
Da. Trebuie să ai grijă cum mă săruți.
Asta a fost partea cea mai nasoală?
Da, am scuipat sânge când ne-am întors de la plajă.
- Așa de rău a fost? - Da.
Asta a fost cel mai nasol, nu faptul că ne-am certat?
- Nu, cearta ne-a prins bine. - Foarte adevărat.
- Știi ce mi-a plăcut cel mai mult? - Ce?
Prima oară când am mers prin gropi cu mașina.
- Ce romantic! - Cu cartul.
A fost mișto când ne-am dus la plajă și când am mers prin junglă cu tine.
Mie știi ce mi-a plăcut cel mai mult?
- Ce? - Dimineața de azi.
- Erai foarte dulce când te-ai trezit. - Așa sunt mereu.
Azi erai și mai și. M-am simțit...
fericită.
Da.
Ai vreo neliniște legată de întoarcerea la Charlotte?
Păi... Nu cred că vom avea probleme.
N-ai nicio neliniște?
După ce am locuit practic cu tine o vreme...
Am văzut că ne împăcăm foarte bine
indiferent dacă suntem fericiți, triști, supărați, înfometați...
- Sau somnoroși. - Da. Ne vom înțelege bine.
Ne căsătorim, ar fi și cazul să ne înțelegem bine.
- Arăți foarte bine în lumina asta. - Și tu.
Sărută-mă!
- Te iubesc. - Și eu te iubesc. Ne căsătorim.
Absolut.
Ce te-a deranjat până acum la mine?
Ce te-a deranjat cel mai mult? Să auzim.
Cu ce anume te scot din sărite?
- Nu e un lucru anume care să... - Deci sunt mai multe?
Nu.
Nu, din contră.
- Știi ceva? - Ce?
Treaba dumneata.
Faci gluma asta o dată pe zi. Asta mă enervează.
Serios?
- O să-mi fie dor de locul ăsta. - Și mie.
A fost ca în paradis.
- Trebuie să mai venim. - De multe ori.
M-am simțit foarte repede în largul meu cu tine.
Mă simt de parcă ne-am ști de mult timp.
- Da. - De parcă am fi un cuplu de ani de zile.
Dar o lecție pe care am învățat-o
din relațiile din trecut, mai ales din prima mea relație,
e să nu le zic prea multe părinților mei.
S-au băgat prea mult în relația mea.
- Am văzut că e ceva ce trebuie evitat. - Da.
Dar mă tem că vor încerca să se implice, mai ales tata.
Nu cred că înțelege deloc acest proces,
pentru că nu e deloc tradițional.
Cred că țin foarte mult la mine și încearcă prea mult să mă protejeze.
Înțeleg, într-o anumită măsură.
În trecut, eram foarte ușor de influențat.
Iar asta a provocat multe tensiuni în relațiile mele.
Vreau să cred că nu mai sunt la fel de influențabilă,
dar e greu să nu te lași influențată
când vrei să faci un pas atât de mare într-o lună.
Da. Vreau să știu părerea părinților, a fraților mei.
- Exact. - Vreau să știu părerea tuturor.
Da, indiferent ce spun.
- Da. - Poate dezaprobă.
Eu va trebui să decid, dar vreau să-i ascult.
Dacă nu primesc binecuvântarea tatălui meu...
nu știu dacă pot continua.
Bună dimineața!
'Neața!
Ne întoarcem în Charlotte. Abia aștept.
- Crezi că suntem în întârziem? - Da.
Dar e în regulă, o să ajungem.
Mă bucur să mă întorc în Charlotte.
Nu vreau să plec!
Suntem în paradis, dar ne întoarcem la realitate.
Ne vedem în Charlotte.
De obicei port hanorac când zbor.
- Vrei să port tricou la baza gâtului? - Da.
A trebuit să te văd purtând două cămăși înflorate.
Te bucuri că vei locui cu mine? Sau ești îngrozită?
Abia aștept să văd dacă ești așa ordonat cum spui.
Nu ți-e frică că sunt hiperactiv?
- Ți-am zis eu. - Ba da, mi-e frică.
Să nu uit asta.
Da.
- Nu? - „Viitoare mireasă.”
Da.
Vom vedea dacă voi fi sau nu mireasă.
„Viitoare ne-mireasă.”
- Viitoare ne-mireasă! - Ești nebună.
Cinci cupluri s-au îndrăgostit și s-au logodit pe nevăzute.
Plecăm! Ia-ți la revedere de la cameră!
Pa, cameră!
- Haide! - Haide, iubitule!
Charlotte, sosim!
CHARLOTTE, CAROLINA DE NORD
Bun-venit în Charlotte, Carolina de Nord!
Cuplurile se întorc din Republica Dominicană.
Urmează faza cea mai intensă a experimentului.
Vor locui împreună.
Am ajuns acasă!
Am ajuns!
Frate!
Trage de ea!
Și-au primit telefoanele și se mută împreună.
Bun-venit acasă!
Așa!
Îmi place la nebunie.
Vor conta oare vârsta, înfățișarea, familia și situația financiară?
Cum se vor schimba viața, cariera și căminul fiecăruia?
Am purtat cam 25% din haine, inclusiv chiloți.
- Trebuie să spăl tot? - Da.
Ce zici de ăștia?
S-au îndrăgostit, au o legătură emoțională profundă.
Dar peste trei săptămâni, ajunși la altar,
vor lua cea mai importantă decizie a vieții lor.
Un pui de lamă!
Mă face să-mi imaginez viitorul.
- Da. - Cu copiii.
Vor dovedi că există dragoste pe nevăzute?
Pot să-mi pun toate lucrurile aici.
- E perfect. - Tu poți folosi restul.
- Excelent. - Da. Îmi încap toate lucrurile aici.
- Compromis. Mulțumesc. - Da!
Mulțumesc.
Drăguț.
Abia aștept să locuiesc cu Jeramey.
Cel mai plăcut va fi să ne trezim împreună
și să adormim împreună, să ne uităm la filme în pat, îmbrățișați.
Mă simt bine.
N-am emoții. Nu mă sperie angajamentul pe care trebuie să mi-l iau în curând.
Dar dacă e dezordonat, nu ne vom căsători.
Clar. Îi voi spune „nu” la altar.
Ce te enervează cel mai tare?
- Să lași vasele în chiuvetă noaptea. - Bine.
Dar pe tine...
- Multe chestii. - Da? La mine e simplu.
Dacă lași păr în chiuvetă când te bărbierești.
- Nu suport. - Bine.
Dacă lași prin casă ambalaje cu mâncare și nu le arunci.
Bine.
Dacă pleci și lași televizorul și luminile aprinse.
- Nici asta nu fac. - Scuipatul.
Scuipi direct în chiuvetă, nu pe lângă, ca să împroști tot.
Ce scârbos! Scuze!
Vrei să zici să nu fiu animal.
- Da. Poartă-te ca un adult! - De acord.
Nu putea fi mai bine între mine și Laura.
Glumim, dar vorbim și serios când e nevoie.
Am trecut la alt capitol. Chiar e un capitol nou.
- Te bucuri? Eu abia aștept. - Da.
Nu m-am simțit niciodată așa cu nimeni.
Cred că am mai iubit înainte,
dar nu cred că am mai fost vreodată îndrăgostit.
Cred că așa ar trebui să te simți.
Cât mai avem, o lună?
- Până la nuntă. - Da.
Mă bucur nespus.
- Să fiu aici cu tine. - Și eu, iubi.
Și eu.
Ești frumușel.
O ador.
- De ce n-ai scos dopul cu mâna? - Rahat!
Cred că astă-seară ar trebui să mâncăm pui.
Vrei să gătesc sau vrei să comandăm ceva?
E prima noapte aici. Trebuie să gătești!
- Mă pui să gătesc? - Da.
- Nu mă pot bucura de prima seară. - Ne bucurăm de mâncare împreună.
Da. O să încep cu chestiile de baie.
- E în regulă? - Da, fă-ți treaba!
- Eu îmi pun lucrurile în partea stângă. - Bine.
E incredibil că eu și Brittany suntem într-o casă nouă
și că avem ocazia să vedem cum e să locuim împreună.
Brittany s-a apucat imediat de treabă.
„Despachetez. Pe ce parte vrei să-ți ții lucrurile?”
Poate folosești cealaltă baie ca să te pregătești dimineața.
Acum nu mai vrea să împărțim baia.
Tu te trezești mai devreme.
Așa deci?
- Vino cu mine la baie! - Am văzut-o deja.
Da.
Mi-a lipsit foarte mult telefonul.
E bine să nu-ți distragă nimic atenția,
să trăiești momentul fără să te uiți la telefon.
Dar acum mă bucur să-l recuperez.
Pot vorbi cu prietenii. Mi-e dor de familie.
Dar, ca director, trebuia să mă asigur că școala funcționează.
Iar recuperarea telefonului m-a ajutat.
- E bună salteaua? - Da, e perfectă.
E din spumă cu memorie.
Bine.
Nu sta prea mult cu ochii în telefon!
Trebuie să rezolv diverse.
Trebuie să mă adun.
Despachetezi cu mine?
Da, încerc să termin de răspuns la e-mailuri.
Am o prezentare luni, așa că încerc să trimit asta rapid.
Deci agitația nu se oprește?
Mi-a trosnit șoldul.
Vrei la stânga sau la dreapta? Ai vreo preferință?
- Am terminat. - Da?
- Mă duc să mă relaxez jos. - Bine.
Hai să probăm canapeaua!
Vreau să pot să adorm pe canapea.
Încăpem amândoi? Stau eu la perete.
- Așa vrei? - Da.
Trebuie să-mi faci loc. Îmi place să mă întind.
Îmi place televizorul.
- Da, e bine așa. - Da.
- Îmi place. - M-aș putea obișnui.
- Da. - Îți place?
Da, merge.
Da, chiar îmi place.
- Da? - E plăcut.
Pot să...
Nu? Nu ți-ar plăcea să ne uităm la televizor așa?
Da, e perfect așa.
- Da? - Nu, categoric nu!
Sincer, cât timp ești lângă mine în pat, nu mă plâng.
Nu mă plâng, deci...
A fost drăguț. Ai vorbit cu sora ta?
Da. M-am înveselit pentru toată ziua.
- Da. - Am vorbit și cu nepoata mea.
- Am vorbit și cu cealaltă soră. - Da?
Și cu mama.
- Cum a mers? - Bine.
Se bucură?
- Sau își fac griji? - Vor să te cunoască.
- Bine. Abia aștept să le cunosc. - Da.
Le-am zis și eu alor mei despre tine. Mama s-a bucurat. Îi place numele tău.
A zis: „Amber Desiree? Abia aștept s-o cunosc.”
Ea și sora mea au fost foarte drăguțe. Tata a zis: „Ce? Ce se întâmplă?”
- A fost cam surprins. - Da.
Dar se va da pe brazdă când te va vedea.
- Bine. - Da.
Poate flirtează cu tine. Trebuie să am grijă.
Doamne!
- Ce drăguț! - Mersi.
Le-am zis și prietenilor mei și m-a bucurat reacția lor.
Abia aștept să-i cunoști. Erau entuziasmați.
- Le-am povestit cum a fost. - Da.
Mulți au fost șocați când le-am spus că am plâns.
Au văzut că m-am schimbat, că acum sunt conștient de emoțiile mele
și de faptul că, văzându-l mereu pe tata, am crezut că e normal să înșeli.
- Da. - Și...
Tata e un tip șarmant, a avut mereu succes la femei.
Și a fost ca...
Știi?
Părinții mei erau cei mai buni prieteni,
dar, cu toate astea, el o înșela, din păcate.
Era infidel.
Și mă lua cu el în niște călătorii în care o înșela.
Și...
A fost greu. Nici n-am realizat că nu i-am zis niciodată mamei.
Păstrez secretul și azi.
Mama nici nu a aflat despre toate călătoriile astea.
- Îl iubesc. A fost un tată minunat. - Da.
Nu vreau să spun că nu a fost un tată bun,
pentru că m-a susținut mereu.
Doar că tata n-a stat niciodată doar cu...
- Da. - A stat cu mama 25 de ani.
După divorț, a avut mereu pe cineva.
N-am văzut nicio relație între afroamericani
în care bărbatul să fie fidel, și nici măcar nu dau vina pe tata.
Așa sunt toți.
Chiar și vedetele, cum ar fi Will Smith sau Diddy.
Sunt bărbați pe care îi admir. Și auzi întruna că au alte femei.
Pentru mine, ideea de a avea o singură iubită...
Da.
Mă întreb mereu: „Pot să fiu cu o singură persoană?”
Iau în serios ideea de a mă căsători și dragostea față de tine.
Dar partea cu căsătoria e o necunoscută pentru mine.
Vreau să mă căsătoresc.
Vreau să merg la terapie cu tine și să discutăm toate astea.
Faptul că am întâmpinat niște greutăți și am avut o dispută,
- ...dar am reușit să le depășim... - Da.
Chiar și când era greu, știam că ești aleasa mea și că tu mă poți alina.
Te-ai purtat extraordinar cu mine, iar alături de tine am devenit...
Îți mulțumesc că m-ai ajutat în capsule să devin mai bun.
- Da. - Mă simt incredibil cu tine.
Simt că urmează o perioadă excelentă pentru noi.
- Da. - Te-am cerut cu un motiv.
Te iubesc.
- Dar trebuie să mă lupt cu niște demoni. - Da.
M-am săturat să mă tem.
Vreau să iubesc și să mă căsătoresc. Vreau cu adevărat.