Dag 22 av att bo med Amy. Det börjar bli jobbigt.
Där är hon! Herregud!
Åh, nej!
Rädda mig, Thomas Jefferson!
18 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
CHELSEA, 30 KABINPERSONAL
JIMMY, 27 MJUKVARUSÄLJARE
Hata mig inte om jag blir inringd.
- Hur har du sovit? Lyckades du somna? - Jag har inte sovit alls.
Att gå på det viset var inte okej.
Fast du sa ju att du skulle gå.
Anledningen till det var att du var så tydlig med
att jag hela tiden är i ditt utrymme.
Jag vet inte ens var det här kommer ifrån.
Var det för att jag sa att du inte hade kysst mig?
Är jag klängig då?
Du säger jämt att du gillar att jag ofta säger att jag älskar dig,
att du är snygg och att jag rör vid dig och...
Det gör jag.
- Fast... Älskling... - Jag...
Jag blev irriterad för att du frågade mig typ fem gånger...
- Jag förstår det. -"Vad är det för fel?" Och...
- Jag frågade två gånger. - Jag kände mig kvävd.
Men det kan bara göra oss starkare.
Om jag tyckte att du var klängig bortom räddning
skulle jag inte vara här. Då hade jag brutit med dig.
Jag vill att du säger till när nåt stör dig,
men du måste jobba på ditt sätt att uttrycka dig.
- Helt klart. - Ja.
Och jag måste jobba på mina känslor och min känslighet.
- Jag är medveten om det. - Jag håller med.
Jag måste tänka på mitt ordval.
Det jag sa var respektlöst.
Du älskar och bryr dig om mig. Det är allt jag vill.
Förlåt. Jag älskar dig, och...
Du sa också saker... Det ändrar inget för mig,
för jag fäster ingen vikt vid nåt du sagt när du var upprörd över nåt jag sagt.
Jag tror att vi båda sa saker som sårade den andra,
och ärligt talat...
Det här är distraherande för mig. Jag finns här.
Jag vill göra dig lycklig. Jag vill vara med dig.
För alltid, är tanken.
Jag älskar dig. Jag vill ha en framtid med dig.
Bortsett från det var det en härlig dag. Jag gillar dina vänner.
- Det var faktiskt ett steg framåt. - Herregud...
Tro det eller ej. Jag älskar dig mer nu när jag träffat dem.
Du gör mig stressad.
Lämna mig inte igen.
- Det gillade jag inte. - Lämna dig?
- Som igår. - Nej, då.
Jag visste inte om du åkt hem eller gått ut på stan...
- Gått ut på stan? - Jag visste inte!
Jag jobbar ju.
En tisdagskväll.
Jag tänkte komma tillbaka. Jag messade dig att jag älskar dig.
Och du kan inte klandra mig för det resten av livet.
- Du kan inte... - Du sa nåt jag vill ta upp.
- Får jag det? - Vadå?
Du sa att du aldrig tänker ta initiativet till sex igen.
Allvarligt?
- Det ställer saker i annan dager. - Du sa:
"Jag ville inte ha sex. Jag ville dra mig undan."
Så menade jag inte. Jag menade bara att du tog initiativet.
Och jag är glad för att du gjorde det, så snälla...
Snälla, sluta inte ta initiativ.
Herregud.
Du kommer att göra mig galen.
Det blir åka av.
- Jag älskar dig. - Och jag dig. Du gör mig så nervös.
Tack för pratstunden. Och för att du älskar mig.
Vi utmanar ödet.
Häll vatten i den, så att den blir tyngre.
- Kan du göra det? - Javisst.
- Du ser. Nån måste vara den smarta. - Snälla!
Lägg av.
- Vem har en collegeexamen? - Okej.
Många av de jag känner med collegeexamen är korkade.
- Lägg av! Jag skojade. - Helkorkade.
- Ger du dig på mig, får du igen. - Okej.
Hur nervös är du för att träffa mina föräldrar?
Jag brukar inte bli nervös för saker.
Hur ser familjedynamiken ut?
- Mina föräldrar har varit gifta i 40 år. - Okej.
Deras relation funkar för dem, men det är inte så jag vill ha det.
- Okej. - De samexisterar.
De älskar varann också, på sitt sätt,
men jag vet inte. Jag vill ha...
...nåt mer. Mer krydda, mer energi, mer skoj.
- Okej. - Jag vill väl inte nöja mig.
Okej.
Jag vet att det inte är spännande jämt, men man kan ju lägga manken till.
- Jävla... - Var är platspåsarna? Här?
Vad är det värsta som kan hända idag?
Det värsta som kan hända är att mina föräldrar är vansinnigt obekväma.
- Okej. - Och att du gör situationen värre.
- Men varför... - Det skulle nog vara det värsta.
Hur skulle jag göra situationen värre?
Genom att vara stel eller ge dem dåliga vibbar.
Jag är inte orolig. Det kommer att gå bra.
Om nån är obekväm, får vi brista ut i sång och dansa lite.
- Eller nåt sånt. - Nej.
- Jag kom på en sak till. - Så bra.
Om de säger:
"Jeramey är trevlig, men inte den rätta för dig."
Varför skulle de säga det?
Jag har en stark personlighet och de har sett mig...
Ursäkta.
Jag vet inte. Jag brukar ha byxorna i en relation.
Jag menar inte att det är så mellan oss, men det är det de har sett.
- Jag vet inte. Det är värsta scenariot. - Okej.
Toppen.
Nu kör vi!
- Fan. Kan du torka upp det? - Ja.
Kom här!
- Hej! - Hej.
- Hur är det? Jeramey. - Trevligt att träffas.
- Hej! Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Jeramey. Hej. - Meghann. Hej.
Hej.
Jag vet redan att vi kommer att gilla samma saker.
- Okej. - Vill ni se ringen?
Jäklar! Jag har inga solglasögon, men jisses!
Solglasögon? Jag tänkte...
Det här kommer du att gilla. Gissa vad vi gjorde på första dejten.
- Dök? - Surfade?
Bågskytte.
- Jag älskar bågskytte! - Va?
- Jag älskar det. - Prickade du tavlan?
- Ja! - Hon var läskigt bra.
Jag drog öronen åt mig. "Jag får se upp om jag gör henne sur."
Jeramey börjar bli van vid mängden skit jag snackar.
"Van" vet jag inte. "Tonar ut det" är nog mer sant.
- Tonar ut det? - Ja.
Så fort jag vaknar säger hon att hon hatar mig och går iväg.
Nej!
De skrattar, så det var inte otänkbart.
Vad vill ni veta?
Vi vet varför hon var med.
Varför var du det?
Jag har haft usla erfarenheter av dejting tidigare. Jag tänkte:
"Hur ofta får man chansen att dejta flera personer som har ärliga avsikter?"
Nån har kollat upp dem och gjort en psykologisk utvärdering.
-"Vad är det värsta som kan hända?" - Tänkte du att de tabbat sig när...
- Inte i kapslarna. - Jag skojar bara.
Men sen vi kom hem. Nej, då.
Ärligt talat gick jag in i det med noll förväntningar om att hitta nån.
Sen träffades vi. Jag kan inte förklara det.
Det kändes bra att kunna prata om känslor och sånt.
Jag vill inte göra det jämt, men jag vet att jag kan.
Du vet att du kan.
- Ja, och... - Uttrycka dig. Ja.
Jag kan uttrycka vad jag känner.
Det är ett litet triangeldrama.
- Nej, inte alls. - Från hans sida.
- Är det över nu? - Det var inget triangeldrama.
- Pågår det än? - Laura får förklara.
- Nej, förklara dig. - Förklara mig?
Mitt svar kommer att vara 45 minuter långt.
Jag vill höra din version.
Han dejtade en annan tjej ända till slutet.
Hon gillade honom verkligen, och han gillade henne.
- Ja, men det... - Det är okej.
Sen dess har hon skrivit till honom på Instagram.
"Om du är osäker på ditt val, vill jag gärna ses."
Måste vi ta upp det?
Jag vill bara ge dem en bild av läget.
- Han var öppen med det. - Jag gjorde det rätta.
Jag gick upp med min mobil. "Det här måste jag visa Laura."
Jag tänkte: "Nu kan jag vinna hennes tillit."
- Hon sa: "Du gillade det." - Han gav det ett hjärta.
Vad ska man göra, då?
Jag ville bara visa att jag hade sett det.
Du kunde ha gjort tummen upp, inte gett ett hjärta.
Jag dubbelklickade bara. Jag visade bara att jag hade sett det.
Det är lugnt. Han är ju här.
Hon sa: "Det var nästan rätt. Du skulle inte ha reagerat."
- Jag har släppt det. - Det är lugnt.
Hur visste ni att ni gillade varann?
Han ska få svara själv om en stund, men för min del...
- Hon kommer att svara åt mig. - Men...
Nej.
Ni vet ju att jag kan haka upp mig på småsaker.
Typ: "Jag gillar inte det där." Jag vet inte vilken dag det var.
Det var tidigt. Alla försökte visa sin bästa sida.
Jag tänkte: "Vi gör tvärtom. Vi kan väl berätta om våra brister.
Vi berättar om vad vi inte gillar."
Eller vad vi stör oss på, så blir det inga överraskningar.
Han gillar hawaiiskjortor. Det gör inte jag.
- De är toppen. - Jag älskar dem.
- Jag håller med. - Om de har bra passform.
- Okej. - Lagom är bäst.
- Underbart. - Med måtta.
Jag ställde frågorna.
Han visste inte vad jag ville höra. "Gillar du motorcyklar?"
"Ja", sa han. "Usch", tänkte jag.
Det gick snabbt utför.
Jag gillade honom först, men nu började det svänga.
"Jag listar för- och nackdelar."
- Ingen är perfekt. - Nej.
Jag gjorde en lista på fördelar, och papperet tog slut.
Det var stora frågor. Religion, värderingar, familjefrågor.
Hur ser du på framtiden? Abort, samkönade äktenskap...
Vi tyckte likadant om allt.
Och så var det fyra saker... Typ: "Hawaiiskjortor, motorcyklar..."
- Så fåniga saker. - Av alla saker.
Det var nåt helt annat.
Här ute hade jag avfärdat honom på grund av korkade,
ytliga saker som saknar betydelse.
- Precis. - Det är mitt svar. Det var så jag visste.
Du hade bara kunnat säga det.
"Jag skrev en lista. Sen visste jag."
Jag gillar honom. Han verkar gilla henne.
Och stå ut med sånt som hon kan slänga ur sig.
För hon kan vara hård ibland.
Hon är väldigt bestämd.
Sätter man henne på en piedestal som en prinsessa,
- klampar hon över en. - Och hatar att hon kommer undan med det.
Båda verkar bry sig.
De bet ifrån mot varann en del... Jag vet inte om det var på skämt.
- Älskar du honom? - Ja.
Ni låter ganska hårda mot varann ibland.
Jag ser gärna att det här leder till...
Ja.
...att du hittar nån,
men ärligt talat, allt prat om skjortorna...
Det är på skoj, en del av personligheten. Vad är det med det som...
- Det är avtändande. Grejen är... - Varför det?
Jag har stört mig på vissa saker sen high school.
- Kan vi sätta oss i solen? Det är kallt. - Visst.
Jag fick en chans...
Kom, då.
- Han verkar vara social. - Ja.
Det är härligt. Och jag gillar hawaiiskjortorna.
- Helt otroligt. - Jag gillar dem.
- Varför det? - Det är ett sätt att uttrycka sig.
Om nån älskar nåt, stöttar jag det.
Jag tänkte: "Du är en vuxen man och har bra känsla för stil.
Du har självförtroende."
- Det var som om han fånade sig... - Vilket är underbart. För det...
När det är nåt han verkligen gillar och som gör honom glad...
Det är underbart och ska lyftas fram.
- Han kanske slutar om jag slutar tjata. - Ja. Min man älskar Hawaiiskjortor.
Men vad tror du hamnar i hans garderob, om jag kan locka dit honom?
- De kan dela skjortor. - Ja.
- Det finns en hel garderob där uppe... - Jag vill inte ta dem ifrån honom.
Jo, gör det. Ta dem nånstans långt bort.
Det är aldrig perfekt. Frågan är vad man kan hantera.
"Vad är okej? Vad kan jag hantera för...
- ...alltid?" - Precis.
17 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Vad härligt!
Titta på dem!
- Hej! - Hur är det?
- Läget? - Hur är det?
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Johnny. - Rodrigo.
- Trevligt. - Varför vill ni lära er bachata?
Jag älskar det. Jag är latina. Så all slags...
- Vad kul. - Ja.
Det vore en cool dans för bröllopet.
- Grattis! - Tack.
- Är du redo? Du måste mjuka upp höfterna. - Ja.
Ett, två, tre, dutta.
Och fem, sex, sju, dutta.
Grundsteg, två, tre.
Fem, kom igen, hon vänder på ett...
Jäklar! Jag glömde vad vi skulle göra!
Jag var så inne i snurren.
Och vänd, sex, sju.
- Bra! - Jag tappade den.
- Två, tre. Upp. - Lyft.
Rulla fram.
Gör jag rätt?
- Det kommer att gå galant. - Ja.
Man går nog in här.
Kan du ta paraplyet?
Tack.
- Ska det bli kul att träffa mamma? - Ja.
- Och min lillasyster? - Ja.
- Hej! - Hej!
- Hur är det? - Bra. Själv, då?
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Okej!
- Trevligt att träffas. - Hej!
- AD. Trevligt att träffas. - Hej.
- Vad fin du är. - Tack.
Är det bra? Jag gillar den rosa looken.
Tack. Äntligen. Trevligt att träffas.
Jag vet! Hej!
Herregud.
- Hur gick flygresan? - Bra.
- Jag har jobbat hela dagen. - Okej.
Det har jag också gjort. Vad har du gjort?
Inte så mycket. Varit på gymmet.
- Handlat lite och städat hemma. - Okej.
- Jag är mäklare och driver en nattklubb. - Okej.
- Jag var ledig. - Jag har jobbat på en nattklubb.
- Vad har du för uppgifter? - Jag är VIP-värd.
- Okej. - Jag sköter typ hela klubben.
- Okej. - Jag har varit mäklare i två år.
- Gillar du det? - Ja.
- Okej. - Jag har som mål att bli investerare.
Jag vill renovera och sälja bostäder. Och jag drömmer om att bli hyresvärd.
Okej.
Det kan säkert passa ihop med Clays företagsamhet.
Han jobbar hårt med att bygga upp sin verksamhet.
Det kräver långa arbetsdagar.
Gör ditt jobb också det? Eller...
Det är långa arbetsdagar, men inte...
Det tar inte all min tid.
- Vad har du gjort idag? - Jag hade några möten.
Försöker ro en affär i hamn. Det är ett viktigt kvartal.
- Ja. - Sen var jag och tränade.
Och nu får jag se era fina ansikten.
- Tack! - Det är en bra dag för mig.
- Vad kallt det är här. - Fryser du?
- Du... - Nej.
- Jag har mina vallningar. - Hon föredrar kyla.
- Allvarligt? Tack. - Okej?
- Du kan öppna den. - Herregud. Tack.
Du får också vallningar en dag.
Vad tycker du om hans arbetstider?
Jag börjar få grepp om dem. Det är nio till fem, och sen nio till nio...
Man får lösa det.
Ibland känns det som om du prioriterar din bekvämlighet
istället för att komma hem.
Det är okej när du ska nånstans, men när du skulle kunna komma hem,
så att vi får den kvällen tillsammans och kan prata om saker...
Det skulle göra stor skillnad.
Det är inte tiderna i sig, utan det du gör med din lediga tid.
- Vad tycker du om det hon sa? - Hon har en poäng.
Vi är förlovade och du vill sova med...
Du vill att vi ska sova tillsammans. Det förstår jag.
Men två dagar i veckan vill jag göra det som underlättar för mig och affärerna.
Som i söndags.
Jag kom inte hem i lördags, för jag hade en tidig bokning i söndags.
Jag skulle till Lake Norman. Det är en timme dit från Pineville.
Jag måste vara där i tid och tanka vattenskotern och båten.
Jag tycker inte att det är nån stor grej när det bara är...
Jag sköter bara affärerna.
Och med hennes tider... Hon har precis börjat jobba igen.
- Okej. - Jag började direkt.
- Hon hade ledigt... - Jag förstår.
...medan jag jobbade, så jag var borta. Men du började...
Hon jobbar natt. Då kommer hon hem vid två eller tre.
Hon har bara inte börjat än.
Blir det ett problem när du börjar igen?
Det är alltid ett problem om man inte tar sig tiden.
Jag blir frustrerad för... Jag kan kompromissa,
- men jag jobbar. - Ja.
Och jag gör mitt bästa.
Jag har aldrig bett dig sluta jobba.
Jag gillar att du är företagare och att du gör det du gör.
Jag vill inte ta det ifrån dig.
Det var nåt vi hade gemensamt, att vi arbetar hårt.
Jobbet är inte problemet. Det kommer det aldrig att bli.
Vad är problemet, då?
Förlåt.
- Det är bara... - Jag måste ta en klunk.
Så när vi skrattar och pratar... Stärker inte det bandet mellan oss?
- Jag undrar bara. - Vi har haft våra stunder. Absolut.
- Men det räcker inte för dig? - Nej.
Hon förstår inte. Hon jobbar inte.
Jag gör mitt bästa, men jag behöver lite...
Lite överseende.
Ni måste båda ha överseende med varann.
Det jag vill säga...
Jag vill inte vara respektlös, men jag säger det här
för jag är 59 år och har varit gift i 24 år.
Jag tror att du måste förstå hans arbetstider,
men det måste finnas en balans.
Jag förstår att du måste jobba och att en plats passar bättre,
men om nån är viktig för en...
...tar man sig tid.
Punkt.
Om kärleken finns där...
...tar man sig tid.
Punkt.
Äktenskap är svårt.
Okej?
Det är vår heligaste institution.
Jag säger det trots att mitt äktenskap gick i kras.
- Men 23 år är inte illa. - Precis.
Jag vill det bästa för er båda.
Och med rätt person är ett äktenskap vackert.
Ja.
- Taggad? - Ja.
Jag med.
Tack, älskling.
- Jag är nervös. - Jaså?
- Jag är jättenervös. - Nej. Varför det?
För att de är tjejer.
- Men du sa att de är trevliga. - Ja, det är de.
- Det är jag med. - Jag umgås inte med elaka tjejer.
Hur länge har ni varit vänner?
Typ två år.
Då vet de en del om dig.
Herregud.
Men de berättar nog inget för mig,
förrän jag fått deras förtroende. Sen kanske de gör det.
Jag är livrädd för att de ska säga för mycket.
- De är så... - Vad är det jag inte vet?
Herregud. Nu är jag rädd.
- Hej! - Hej!
- Hur är det? - Hej!
Hur är läget?
- Vi har saknat dig! - Hej. Barbara.
- Trevligt att träffas. - Trevligt att träffas!
- Hej! Maddie. - Hej!
Förlåt. Jag rev dig med örhänget.
- Vad gulliga ni är! - Vi har en present.
- Till oss? - Ja.
Vi tog med en flaska bubbel och blommor till dig.
- Grattis! - Det känns så konstigt!
Det var så länge sen.
- Hur mår ni? - Vi ser fram emot att umgås med er.
Det gör vi också.
- Visa oss ringen. - Ja, fram med den.
- Okej, jag har hört... - Grattis!
- Ja? - ...att ni gav honom råd.
- Det stämmer. - Det gjorde ni bra.
- Och... - Bra. Den är jättefin.
- Bra jobbat. - Vi uppfostrade honom bra.
- Ja. - Skål för oss.
- Hur är det att bo ihop, då? - Bra. Det...
- Du har bott ihop med nån förut. Du, då? - Jag är skild.
- Lägg av! - Oj! Okej.
Det visste jag inte.
Det var länge sen.
Han var den enda som tyckte det var jobbigt.
- Det var en tuff dag. - Ja.
- Så... - Vad lustigt.
Hur vet du att du är redo att gifta dig igen?
Jag tycker att jag har mognat mycket
och att jag lärde mig mycket av att skiljas.
Jag har fått tid att läka ordentligt,
att hitta mig själv och få mitt drömjobb,
och bygga upp ett företag.
Jag känner mig säker på vem jag är nu.
Och jag vill ha nån att dela livet med.
Där kommer du in i bilden.
Han får mig att känna mig hörd och sedd.
Det är nåt som alltid har varit ett problem förut,
att den andra ska lyssna på mig.
Han är känslig, så vi är lika på det sättet,
för jag är väldigt känslig.
Han tar sig tid att lära känna mig
och mitt kärleksspråk, och hur han ska kommunicera med mig...
I morse sa jag: "Jag tänker inte ta initiativ till sex längre."
Han sa: "Du sa att du inte skulle ta initiativ längre.
Du måste ta tillbaka det."
- Det var det du var upprörd över. - Det var på skämt.
- Men det är klart att det är viktigt. - Ja.
Han skulle nog aldrig tacka nej till det.
Ja, och det är toppen, men...
Ja, ut med språket! Fram med det bara!
Berätta allt.
Men i alla fall, jag älskar ditt hjärta...
Hjärta? Var det rätt ord?
Nåt som verkligen fick igång mig är att...
- ...han är så känslig. - Såg du hur stora ögon hon fick?
Att han är så känslig!
Grät han under tiden?
- Ja. - Ja.
Grät han när ni hade sex? Det är inte sant!
- Herregud. - Nej.
- Jag grät inte! - Jo, det gjorde du.
Du är en lipsill!
Där har vi det. Frusta på, Maddie.
Jimmy är ganska tajt med den han är ihop med.
- Det har han sagt. - Ja.
- På ett bra sätt. - Ja.
Inte de senaste dagarna.
Vill du berätta för dem om det?
- Berätta. - Jag kan göra det.
Han sa att jag var klängig.
- Klängig? - Jimmy!
- Klängig? - Grejen är...
Han som inte kan andas utan den andras luft i lungorna?
- Annars skulle han tro att du hatar honom. - Det sa han också! Han vill att jag...
"Hon drog undan sitt ben. Hon älskar mig inte."
Det var det ha sa, så jag försökte ge honom det.
Om du är tyst i fyra timmar saknar han dig sen.
En fråga. Hur känns det att Jimmy har tjejer som nära vänner?
Ja...
Det gjorde mig lite orolig först, men jag har killar som nära vänner.
En av mina bästa vänner är mitt ex.
Vi funkar bättre som vänner än som par.
Så när han berättade om er kunde jag knappast säga nåt
eller ens tänka nåt.
Men jag har lite annorlunda erfarenheter,
för jag har dejtat killar som haft bra tjejkompisar
och sen varit otrogna med dem.
- Så visst finns tanken där. - Ja.
Men det vore inte schyst att se er vänskap på det viset.
Och på vägen hit sa han att ni skulle älska mig och jag er.
"Du får fler tjejkompisar." Och jag behöver fler tjejkompisar.
- Du verkar toppen. - Ja.
- Han är som en bror för oss. - Ja.
- De litar på mitt omdöme. - Ja.
- Jag hoppas det. - Annars säger vi det.
Ja, det hoppas jag.
Vi säger som det är, för vi är som storasystrar.
Ja.
Vi gillar henne.
Hon är väldigt uppsluppen.
Och hon verkar vara kär i Jimmy. Det är det viktigaste.
- Hon kan bli vår vän också. - Ja.
Det känns bara så knäppt. För några veckor sen umgicks vi alla.
Vi var ute tillsammans, och nu kanske han ska gifta sig.
- Förhoppningsvis. - Ja.
- Jag visste... - Du känner mig bättre.
Jag visste att jag skulle gilla er, för han sa: "De kommer att fråga om kläderna."
"Vad ska hon ha på sig?"
Härligt.
Gud, vad söta!
Se på dig. Som värsta bagaren.
Som en hemmafru.
Nu är jag redo för din familj.
Första gästerna.
- Ser du fram emot det? - Ja.
Vem kan det vara?
- Jag undrar vem... Jisses! - Hej!
Hej på er! Hur mår ni?
- Trevligt att träffas! - Hej! Ja, äntligen!
- Gud, vad fin du är! - Tack!
Välkomna! Hej!
- Jag vill höra allt. - Ja, jag vet.
Varnade Johnny dig för att vi för väsen?
- Jag kommer från en högljudd familj. - Bra!
- Det är perfekt.
Jag stirrar på ringen. Den är så fin.
- Jag har inte ens... - Så vacker.
Det gjorde han bra.
- Jag längtar! Herregud! - Jag vet.
Min blick fastnade på den.
- Den är perfekt. - Så fin.
- Bra val. - Verkligen!
Grymt!
- Jag är stolt. - Jäklar!
Det finns sallad och linguine med musslor.
Berätta om kapslarna.
MARIA JOHNNYS SYSTER
Jag är ganska kräsen av mig.
Johnny stack ut direkt.
Men i början tänkte jag:
"Johnny vill bara ha kul, inte nåt seriöst."
Underbart!
När man träffar familjen förstår man det.
- Det är det intrycket man får. - Ja.
Men sen gav han sig verkligen in i det.
Johnny! Ja!
- Underbart! - Bra jobbat!
Jag hoppades jämt att det skulle vara Johnny på andra sidan.
Trygghetskänslan han gav mig
och kärleken han visade mig från andra sidan väggen...
Även om det låter töntigt.
Jag tänkte: "Friar han, säger jag ja."
Härligt!
Och när han vaknade den morgonen, kände han sig också säker.
Hur var själva frieriet?
Känslorna vällde fram när han frågade.
Sen kallade han mig för det mamma tänkte döpa mig till,
alltså "Olenska", och fick mig att skratta.
- Hoppas att du använde hans nästan-namn. - Stone?
- Jag älskar att du visste det! - Ja!
Jag vet.
- Hon är godkänd! - Helt klart.
- Vad spännande. - Ja, det är det.
- Du förtjänar att ha det bra. - Ja, det gör du.
- Ja. - Det här är bra.
Jag ska inte säga att ni är gjorda för varann, men det är...
Det känns rätt.
- Ja. - Det känns rätt.
- Jag ser fram emot bröllopsdagen. - Ja.
- Vi med. Vi är så glada. - Verkligen.
Kärleken kanske är blind.
Skål för Maria!
- Nej, skål för er. - Skål för er.
Jag vet inte om jag får säga det, men säg ja.
Jag skulle säga ja.
15 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Hej, kompis.
Okej...
Ska du sitta där med solglasögonen på?
Du åkte hemifrån kvart i elva
och var ute till klockan fem på morgonen.
Barerna stänger klockan två.
- Vad gjorde du till klockan fem? - Okej.
Varför kan du inte svara på frågan?
Jag skulle till en karaokebar.
Sen ändrades det när jag skulle åka.
Vi skulle till Lost and Found istället. Visst. Vi skulle ses där.
Halvvägs där messade en av killarna från kapslarna
att Sarah var där, bara så att jag visste.
Jag tänkte: "Då åker jag nog hem."
Sen tänkte jag: "Ingen ska bestämma vad jag gör."
Så jag åkte dit.
Hon kom fram och sa hej, gav mig en kram och gick.
Jag tänkte: "Vad var det där?" Sen fick jag höra att hon var upprörd.
Så för att inte göra det värre ville jag prata ut med henne.
Herregud.
Så vi satt och pratade om allt.
Satt du och pratade med Sarah Ann till klockan fem på morgonen?
Ja.
Det börjar bli mycket.
Du lägger hela tiden saker på mig som gäller en annan person
som jag måste hantera. "Det är ditt problem, inte mitt."
Vad är det du måste hantera?
Vad menar du? Det faktum att du inte har avslutat det med Sarah Ann!
Du kunde ha förhindrat den här skiten
genom att svara på hennes meddelande.
Istället följde du henne tillbaka.
Du har inte tagit nåt initiativ till att avsluta det.
Ska jag bara ta ditt ord på
att ni hade ett fint samtal och avslutade allt?
Du kunde ha gjort det för länge sen.
Jag förstår vad det ger för intryck.
Jag tror dig inte. Du måste ha lämnat dörren lite öppen
om hon tyckte att det var okej att kontakta dig.
Du kanske inte är kapabel till att kapa bandet.
Du kanske är för snäll. Jag vet inte.
Jag är petig med dina skjortor och annan obetydligt skit,
men sånt här har du sluppit helt.
Jag visste att det skulle komma.
Jag ber om ursäkt för det, men för att lugna dig
delade jag min plats med dig.
Så att du visste var jag var.
Varför skulle det lugna mig?
Jag vill inte vara förlovad med nån
som måste lugna mig så pass att jag måste följa en platsmarkör.
I helvete heller!
Och jag sov. Vad skulle jag göra?
Stanna uppe och följa din bil?
- Nej. - Hur skulle det lugna mig?
Det hade lugnat mig mer om du hade kommit hem i vettig tid.
Jag hade hanterat den här situationen så annorlunda att det är helt galet.
Jag vet att inget stressar dig,
men jag ska träffa min fästmans mamma idag.
Jag vill inte spela nåt jävla spel inför henne.
Hon lär fråga mig varför jag valde dig.
- Jag har inget snällt att säga. - Okej.
Jag kunde ha fått ett sms.
Jag kunde fan ha fått nånting som din fästmö, som den du valde...
Men jag ska nöja mig med att du delade din plats.
- Var var du? - På parkeringen.
Hängde du på parkeringen till kl. 05.00?
- Jag förnekar inget. - Jo, att du lämnade baren.
Jag vill inte prata om det.
- Vill du inte prata om det? - Nej.
- Erkänn att du ljög, då. - Jag tänker inte ljuga.
Du var inte på parkeringen.
Dela inte din jävla plats om du vill dölja nåt.
- Skitsnack. - Bra.
Jag parkerade... Det finns en gränd vid baren som...
Du var inte i South End.
Du var norr om Uptown, där Sarah Ann bor.
Jag visste det. När jag vaknade tänkte jag:
"Jag kan sätta min sista slant på att du var med Sarah Ann."
Jag har inget mer att säga.
Jag vill hoppa av.
I KOMMANDE AVSNITT
Jag är kär.
Jag har hittat en underbar människa i Chelsea. Jag valde rätt.
Jakten på drömprinsen har gått knackigt, men nu har jag hittat honom.
Jag såg min framtid, och den var med Amy.
- Jag kommer att bli en bra pappa. - Jag ser fram emot det.
Jag har tvekat kring giftermål och vill aldrig vara otrogen.
Är det din största oro? Att du ska vara otrogen?
Tror han inte att du räcker till för honom?
Då är det inte rätt kille.
Får jag er välsignelse?
För mig är det här överväldigande.
Herregud!
Jag heter Jess.
- Jimmy. - Hej på er!
- Ingen hockeyfrilla! - Det här är tufft.
Trevor är precis min typ.
Jag har pratat om hur det skulle vara om vi valt annorlunda.
Han valde inte dig.
Han sa att han skulle göra slut. "Okej", sa jag.
Jess är snygg. Jag dras till henne.
Jag bryr mig mycket om dig. Du är fortfarande min etta.
Jag vet att du låg med henne!
Det är ett avgörande ögonblick för oss.
Nu får vi se om kärleken är blind.
Undertexter: Love Waurio