Dag 22 med Amy. Det begynner å bli vrient.
Der er hun! Å, gud!
Å nei!
Thomas Jefferson, redd meg!
KJÆRLIGHET GJØR BLIND
ATTEN DAGER TIL BRYLLUP
Ikke hat meg om jeg må på jobb.
Har du sovet godt? Fikk du sove?
Ikke i det hele tatt.
Det var ikke greit å dra på den måten.
Rett skal være rett. Du sa ifra.
Grunnen til at jeg ville dra, var at du sa så uttrykkelig
at jeg ikke lot deg være i fred.
Jeg vet ikke engang hvordan det hele startet.
Er det fordi jeg sa at du ikke kysset meg i går?
Er det klengete i dine øyne?
Du har sagt om og om igjen at du liker at jeg sier "jeg elsker deg"
og forteller deg at du er kjekk
og tar på deg, og...
- Ja, jeg liker det. - Så...
- Hallo! - Jeg...
Jeg ble irritert over at du spurte fem ganger...
- Jeg hater det også. -"Hva er galt med meg?" Og...
- Jeg spurte to ganger. - Det ble for mye.
Men det kan bare gjøre oss sterkere.
Om jeg følte at du var så klengete at det ikke var noen vei tilbake,
ville jeg ikke vært her. Jeg hadde ikke villet vite av deg.
Jeg vil at du skal si ifra når noe plager deg.
Men du må jobbe med måten du sier det på.
Det er helt klart.
- Ja. - Og jeg må jobbe med følelsene mine
og overfølsomheten.
- Jeg er fullt klar over det. - Du kan ha rett i det.
Jeg må se på hvordan jeg ordlegger meg. Det jeg sa, var respektløst.
Du elsker meg. Det er alt jeg kan ønske meg.
Unnskyld. Jeg elsker deg, og...
Du sa også ting, men det endrer ikke noe for meg.
Jeg dømmer deg ikke for det du sier
når du er opprørt på grunn av noe jeg sa.
Begge sa ting som såret den andre,
og for å være ærlig...
Dette er distraherende. Jeg er her for deg.
Jeg vil gjøre deg lykkelig. Jeg vil være med deg.
For alltid.
Jeg elsker deg, og jeg ønsker å ha en framtid sammen med deg.
Bortsett fra det, var dagen i går flott,
jeg elsker vennene dine, og...
Det var et skritt framover.
- Gud. - Tro det eller ei.
Jeg elsker deg enda mer nå som jeg har møtt dem.
Du stresser meg, gutt.
Ikke gå fra meg igjen.
- Det likte jeg ikke. - Gå fra deg?
Skal ikke det.
Jeg visste ikke om du dro hjem, om du dro på bar...
- Tror du jeg dro på bar? - Jeg vet ikke!
Herregud, jeg har en jobb å passe.
Det er tirsdag kveld.
Jeg vurderte å dra tilbake. Jeg skrev at jeg elsket deg.
Du kan ikke holde det mot meg resten av livet heller.
- Du kan ikke... - Du sa noe jeg ønsker å påpeke.
- Får jeg det? - Hva da?
At du aldri ville ta initiativ til sex igjen.
- Ja. - Mener du det?
- Det endrer saker og ting. - Du sa:
"Jeg ville ikke ha sex i går kveld. Jeg ville trekke meg."
Jeg mente ikke at jeg ikke ville ha sex. Jeg mente: "Du tok initiativet."
Og jeg er glad for at du gjorde det, så ikke...
Vær så snill, ikke slutt med det.
Herregud.
Du kommer til å gjøre meg gal. Hold deg fast, jenta mi!
- Elsker deg. - Elsker deg. Du gjør meg nervøs.
Takk for at du snakker med meg. Takk for at du elsker meg.
Vi presser grensene her.
Eller ha vann i den, så den står støtt.
- Kan du gjøre det for meg? - Ja.
- Ser du? Noen må være den smarte her. - Vær så snill!
Spar meg.
- Hvem av oss har høyere utdanning? - Ok.
Jeg kjenner mange med høyere utdanning som er idioter.
- Hold kjeft! Jeg tullet. - Skikkelige idioter.
- Angriper du meg, angriper jeg deg. - Greit.
På en skala fra én til ti, hvor nervøs er du for å møte foreldrene mine?
Jeg blir ikke ofte nervøs for noe.
Hvordan er familiedynamikken?
- Foreldrene mine har vært gift i 40 år. - Ok.
Forholdet deres fungerer for dem, men det er ikke det jeg vil ha.
- Ok. - De sameksisterer.
De elsker hverandre også på sin måte,
men jeg vet ikke.
Jeg ønsker meg...
mer.
Mer krydder, mer driv, mer moro.
- Ok. - Jeg nekter å bli sløv, antar jeg.
Ok.
Jeg vet at det ikke blir interessant hver dag,
men jeg skal prøve.
- Jævla... - Hvor er plastposene? Her inne?
Hva er det verste som kan skje i dag, tror du?
Det verste som kunne skje, er at foreldrene mine føler seg beklemt.
- Ok. - Og at du gjør situasjonen verre.
- Ok. Hvorfor... - Det ville vært det verste.
Hvordan kan jeg gjøre situasjonen verre?
Ved å være stiv, eller at de ikke får gode vibber fra deg.
Nei. Jeg er ikke bekymret. Det blir bra.
Hvis noen føler seg beklemt, tar vi en sang og en dans.
- Eller noe sånt. - Nei.
- Jeg har en til. - Så fint.
Hvis de sier:
"Jeramey er hyggelig, men han er ikke den rette for deg."
Ok, hva ville forårsake det?
Jeg har en stor personlighet, og de har sett meg...
Unnskyld meg.
...jeg vet ikke, ta ansvaret for alt i et forhold.
Jeg sier ikke at forholdet vårt er sånn, men de har sett det, så hvis...
Vet ikke. Det er det verste som kan skje.
Ok.
Greit.
Da var vi i gang!
- Faen. Kan du tørke opp det? - Ja.
Kom hit!
- Hei! - Hallo.
- Hvordan går det? Jeramey. - Hyggelig å møte deg.
- Hei! Hyggelig å møte deg. - Hyggelig.
- Jeramey. Hyggelig. - Meghann. Hyggelig.
Hallo.
Jeg vet at vi er interessert i det samme.
- Ok. - Vil dere se ringen min?
Du store! Jeg har ikke solbriller, men jøss.
Solbriller? Å, jeg trodde...
Dette vil du like. Gjett hva vi gjorde på første date?
- Dykket. - Surfet?
Bueskyting.
- Jeg elsker bueskyting! - Hva?
- Jeg elsker bueskyting. - Traff du blinken, da?
- Ja! - Hun var skummelt god.
Det var en advarsel.
"Jeg bør kanskje være urolig hvis jeg noen gang gjør henne sint."
Jeramey begynner å bli vant til drittsnakket mitt.
Vant til det, vet jeg ikke. "Ignorerer det" er nok mer riktig.
- Ignorerer det? - Ja.
Det første jeg hører om morgenen, er: "Jeg hater deg".
Det er ikke sant!
De ler. De vet at du er troende til det.
Hva vil dere vite?
Vi vet hvorfor hun ble med.
Hva med deg?
Jeg har hatt skikkelig dårlige erfaringer med dating.
Jeg tenkte: "Hvor ofte får du sjansen til å gå på forskjellige dater
med folk som faktisk har gode hensikter?"
De har vært gjennom bakgrunnssjekk og psykologisk evaluering.
"Hva er det verste som kan skje?"
Tenkte du de hadde gjort feil da...
- Ikke i podene. - Bare tuller.
Men her, ja. Nei da.
For å være ærlig, gikk jeg inn i det uten forventninger om å finne noen.
Og så møttes vi. Og jeg kan ikke forklare noe av det.
Det føltes bra å kunne snakke om følelser og sånt.
- Ikke hele tiden. Men jeg vet at jeg kan. - Du vet at du kan.
- Ja. - Uttrykke. Ja.
Jeg kan uttrykke det jeg føler.
Vi har et trekantdrama på gang.
- Nei... - Hans problem, ikke mitt.
- Ikke nå lenger. - Ikke før heller.
- Skjer det fortsatt? - Laura kan forklare.
- Nei, forklar deg. - Forklare meg?
Du vil ikke like svaret mitt. Det blir langt.
Jeg vil høre din versjon.
Han datet en annen jente lenge.
Jeg tror at hun likte ham, og jeg tror at han likte henne.
- Jeg gjorde det, men det... - Og det er greit.
Men hun har sendt ham meldinger på Instagram:
"Hvis du ikke er sikker på valget ditt, vil jeg gjerne at vi møtes."
Skal vi ta dette nå?
Jeg gir dem bare et bilde av situasjonen, ok?
- Han var åpen om det. - Jeg gjorde det rette.
Jeg gikk opp med telefonen for å vise meldingen til Laura.
"Dette er min mulighet til å vinne tillit."
-"Du trykket like", sa hun. - Han satte hjerte.
Hva skal du gjøre?
Det betød: "Jeg ser hva du skrev, men jeg svarer ikke."
Du kunne brukt tommel opp. Du trengte ikke sette hjerte.
Jeg bare dobbeltklikket.
Jeg bare bekreftet at jeg hadde sett den.
Det går bra. Han er her, ok?
Hun sa: "Du hadde klart deg så bra. Du burde ikke gjort noen ting."
- Det var greit. - Det er fortsatt greit.
Hvordan visste dere at dere likte hverandre?
Jeg lar ham svare for seg selv etterpå, men for min del...
- Hun hadde tenkt å svare for meg. - Men nå...
Nei.
Dere kjenner meg. Jeg kan gnage på ting som er æsj.
Pappa, "æsj" betyr "det liker jeg ikke." Jeg vet ikke hvilken dag det var.
Det var tidlig. Alle prøver å gi et godt inntrykk.
Jeg foreslo at vi skulle gjøre omvendt.
"Gi meg feilene dine. Jeg gir deg mine.
La oss fortelle hva vi ikke liker."
Ting som kan være irriterende. Så vi slipper å bli overrasket.
Han liker hawaiiskjorter, noe jeg ikke syns noe om.
- De er fantastiske. - Elsker det. Enig.
- Enig. - En velsittende hawaiiskjorte er fint.
- Ok. - Alt med måtehold.
- Jeg elsker dette. - Måtehold.
Jeg stilte spørsmål.
Han visste ikke hva jeg ville høre. "Hva med motorsykler?"
"Ja", sa han. Og jeg bare: "Æsj."
Jeg tok helt av.
Jeg hadde sansen for ham, men nå fikk jeg litt avsmak.
Så jeg lagde en for- og-imot-liste.
- Ingen er perfekte. - Nei.
Jeg skrev ned fordelene, og slapp opp for plass.
Det var viktige ting.
Religion, verdier, hvordan oppdra barn.
Framtiden? Abort, ekteskap mellom to personer samme kjønn.
Alt vi var enige om.
Og så var det fire ulemper. "Hawaiiskjorter".
-"Motorsykler." De teiteste ting. - Av alle de temaene.
Den var sånn i forhold til sånn.
Jeg ville ha droppet denne fyren der ute på grunn av dumme,
overfladiske ting som ikke betyr noe.
- Nei, de gjør ikke det. - Det er svaret mitt.
Sånn visste jeg det.
Var det alt du hadde å si? "Jeg lagde ei liste, og så visste jeg."
Jeg liker ham. Og han liker henne.
Og tåler mye av det hun kan finne på.
Det kan være ganske drøyt av og til.
Hun er veldig viljesterk.
Hvis du setter henne på en pidestall, kommer hun til å overkjøre deg.
Og hate at hun slipper unna med det. Jeg tror begge bryr seg.
Men det ble litt kjekling i dag. Jeg vet ikke om det var tull eller ikke.
- Elsker du denne fyren? - Ja.
Dere snakker ganske hardt til hverandre iblant.
Jeg håper at dette ender...
Ja.
...på en god måte for dere.
Men ærlig talt, alt det tullet med skjortene og sånt...
Det er bare på gøy. Det er bare sånn han er.
Hva er det med det som...
- Det er usexy. Greia mi er... - Men hvorfor?
Jeg har vært sånn siden videregående. Enkelte ting frastøter meg.
- Kan vi sette oss i sola? Det er kaldt. - Ja, klart.
Jeg fikk sjansen til...
Kom igjen.
Han gjør det bra i sosiale settinger,
og det liker vi. Jeg elsker hawaiiskjorte-greia.
- Det fatter jeg ikke. - Jeg liker det.
- Hvorfor det? - Det er en måte å uttrykke seg på.
Hvis noen liker noe, støtter jeg det.
For meg var det mer: "Du er en voksen mann med god stilsans.
Du har selvtillit."
- Som om han gjorde det på tøys. - Og det liker jeg.
Når jeg ser noen finne stor glede i noe, syns jeg det er flott.
Det vil jeg heie på.
- Kanskje jeg må slutte å kritisere dem. - Ja.
Mannen min elsker hawaiiskjorter. Gjett hva som skjer?
Gjett hva han skal få i garderoben sin?
- De kan dele skjorter. - Ja.
Skapet er fullt.
Jeg vil ikke ta fra ham hawaiiskjortene.
Du kan ta dem. Langt bort.
Det blir ikke perfekt. Det handler om hva du kan tåle.
Hva kan du leve med, og leve med for alltid?
SYTTEN DAGER TIL BRYLLUP
Så fint!
- Hei! - Står til?
- Hvordan går det?
- Bra! - Hyggelig.
Hyggelig.
- Johnny. - Rodrigo.
- Hyggelig. - Hvorfor vil dere lære bachata?
Jeg elsker det. Jeg er latinamerikansk. Så alle typer...
- Artig. - Ja.
Det hadde vært kult i bryllupet.
- Gratulerer! - Takk.
- Er du klar? - Ja.
Du må gjøre hoftene klare.
Søren! Jeg glemte hva jeg skulle gjøre!
Jeg var så opptatt av å få til en perfekt snurr.
- Søren! Jeg mistet den! - Sånn, ja!
- To, tre. Opp. - Løft opp.
Rull.
Får jeg det til, eller?
- Dette blir bra. - Ja.
Det er denne veien, tror jeg.
Kan du ta paraplyen?
Takk.
- Er du spent på å møte mamma? - Ja!
- Ja? Og lillesøstera mi? - Ja!
- Hallo! - Hei!
- Hei! Hvordan går det? - Det går bra!
- Hyggelig. - Hyggelig. Jeg har blomster til deg.
Ja vel!
- Hyggelig å møte deg. - Hei!
- AD. Så hyggelig å møte deg. - Hei, AD.
- Så pen du er. - Takk!
Går det bra? Jeg liker den rosa stilen.
Takk. Endelig. Hyggelig å møte deg.
Jeg vet det! Hei!
Å, du store min.
- Hvordan var flyturen? - Helt fin.
- Jeg jobbet i dag. Hele dagen. - Ok.
Ja, jeg også. Hva har du gjort i dag?
Jeg hadde ikke så mye på gang. Jeg trente.
- Gjorde noen innkjøp, vasket huset. - Ok.
Jeg er eiendomsmegler og driver en nattklubb.
- Jeg hadde fri i dag. - Jeg jobbet på en klubb.
- Hva gjør du der? - Jeg er VIP-sjef.
- Ja vel. - Jeg driver hele klubben.
- Ok. - Jeg har vært eiendomsmegler i to år.
- Liker du det? - Ja.
Mitt langsiktige mål er å bli investor.
Jeg vil pusse opp og selge boliger.
Jeg drømmer om å bli huseier.
Ok.
Det kan passe bra med Clay, med herr Gründer her.
Han jobber hardt for å bygge opp virksomheten sin.
Jeg vet at arbeidsdagene blir lange.
Har du lange arbeidsdager også? Eller...
Jeg jobber mye, men ikke...
Jobben tar ikke all min tid.
- Hva har du gjort i dag? - Hadde et par møter.
Prøver å lande en avtale.
- Den er avgjørende for dette kvartalet. - Ja.
Etterpå dro jeg og trente litt. Så fikk jeg se de skjønne fjesene deres.
- Takk! - Så jeg har hatt en bra dag.
- Det er så kaldt. Jeg fryser. - Fryser du?
- Se her... - Nei.
- Nei, jeg veksler mellom varmt og kaldt. - Hun liker å ha det kaldt.
- Mener du det? Takk. - Ok?
- Og du kan brette det ut. - Tusen takk.
En dag vil du også veksle mellom varmt og kaldt.
Hva syns du om arbeidstiden hans?
Jeg begynner å få dreisen på det.
Altså, ni til fem, og så fra ni til ni...
Får til å fungere.
Iblant får jeg inntrykk av at du velger bekvemmelighet
fremfor å komme hjem, noe jeg forstår når du skal et sted.
Men på de dagene du kunne kommet hjem,
og vi kunne tilbrakt kvelden sammen og pratet om alt mulig,
ville gjort stor forskjell, men det er ikke jobben.
Det handler om hva du gjør når du har fri.
Hva syns du om det hun nettopp sa?
Hun har et godt poeng.
Vi er forlovet, og en ønsker å sove med...
Du vil at jeg skal sove hjemme med deg.
Det skjønner jeg.
Men av de sju dagene i uka, trenger jeg to dager
der jeg får gjøre det som er mest praktisk for virksomheten min.
Som på søndag.
Jeg kom ikke hjem lørdag kveld fordi jeg hadde en tidlig kunde på søndag.
Og jeg måtte til Lake Norman. Pineville er en times kjøring derfra.
Jeg måtte være der i tide, fylle vannscooteren og båten.
Av og til er det ingen stor sak.
Jeg tar meg av forretningene.
Og med timeplanen hennes... Hun gikk tilbake til jobb nå nylig.
- Ok. - Jeg gikk tilbake på jobb med en gang.
- Hun hadde mye ledig tid... - Jeg forstår.
...mens jeg jobbet, så det ble: "Hvor er Clay?" Men du gikk tilbake...
Hun jobber i utelivsbransjen. Hun kommer hjem to eller tre om natta.
Det har ikke skjedd ennå, for du jobber ikke.
Når du kommer i gjenge, blir det et problem?
Det kommer alltid til å bli et problem om vi ikke setter av tid.
Jeg blir frustrert her... Jeg skal gi rom for ting.
- Men jeg må jobbe. - Ja.
Og jeg gjør mitt beste.
Jeg har vært veldig tydelig på at jeg ikke vil at du ikke jobber.
Jeg elsker at du er gründer, at du gjør det du gjør.
Jeg vil aldri ta det fra deg.
Vi møttes på det, det at du jobber hardt.
Jobb er ikke problemet. Jobb har aldri vært problemet.
Så hva er problemet?
Beklager.
- Det er bare det at... - Jeg tar en slurk. Beklager.
Så du syns ikke at de gangene vi ler og pludrer,
at det ikke skaper bånd?
- Jeg spør for å få klarhet. - Vi har hatt øyeblikk. Ja.
- Men du syns ikke det er nok? - Nei.
Hun skjønner ikke. Hun jobber ikke.
Jeg gjør mitt beste i denne prosessen, men jeg trenger litt...
Det kalles rom. Jeg tror dere begge må gi hverandre rom.
Det jeg vil si...
Ikke for å være respektløs, men jeg skal si dette, for jeg er 59.
Jeg har vært gift i 24 år, så jeg har lov.
Jeg tror du må forstå hvordan jobben hans er,
men det må være en balanse.
Jeg forstår at du må på jobb og at du må farte rundt,
men hvis noen er viktig...
...tar du deg tid.
Punktum.
Hvis kjærligheten er der...
tar du deg tid.
Punktum.
Ekteskap er tøft.
Ok?
Det er den helligste institusjonen som fins.
Og jeg sier det, selv om ekteskapet mitt mislyktes.
Men 23 år er et stykke tid.
Ja visst.
Jeg ønsker det beste for dere begge.
Og med den rette personen, er ekteskapet vakkert.
Ja.
- Spent? - Ja.
Jeg også.
Takk, elskling.
- Jeg er nervøs. - Er du nervøs?
- Jeg er veldig nervøs. - Nei da. Hvorfor det?
Fordi de er jenter.
- Men hyggelige jenter, sa du. - Det er de, ja.
- Jeg er hyggelig. - Jeg henger ikke med kjipe jenter.
Hvor lenge har du vært venner med dem?
I to år.
Så de har litt av hvert å fortelle.
Å, du og du.
Men de sier nok ikke noe
før de får tillit til meg, og da kommer de til å plapre.
Nei, jeg frykter at de vil fortelle for mye.
- De er... - For mye? Hva er det jeg ikke vet?
Herregud. Jeg er redd.
- Hva skjer? - Hallo!
Hva skjer?
- Har savnet deg! - Hei. Barbara.
- Så hyggelig. - Fint å møte deg!
- Hei! Jeg heter Maddie. - Hei!
Unnskyld. Jeg mente ikke å skrape deg med øredobben.
- Dere er så søte! - Vi har med en gave til dere.
- Er den til oss? - Ja.
Vi tok med en flaske musserende og blomster til deg.
- Gratulerer! - Herregud! Dette er så rart!
Det er så lenge siden.
- Hvordan går det med dere? - Vi gledet oss til å henge med dere.
Ja, vi også.
- Vis oss ringen. - Ja, få se.
- Greit, damer, jeg hørte... - Gratulerer!
- Ja? - ...at dere ga ham noen råd.
- Vi ga ham noen råd. - Dere gjorde en strålende jobb.
- Og... - Bra. Den er nydelig.
- Du var flink. - Vi oppdro ham riktig.
- Ja visst. - Skål for oss.
Hvordan er det å bo sammen?
- Det har vært bra. - Du har bodd med noen før.
Har du?
- Jeg har vært gift. - Å faen!
- Jøss. Ok. - Det visste jeg ikke.
Det er lenge siden.
Han var den eneste som ikke likte det.
- Jeg hadde en tung dag. - Ja.
- Så... - Det er så vittig.
Hvordan vet du at du er klar?
- Ja. - Jeg føler at jeg har modnet så mye
og lært så mye av å være skilt.
Jeg har hatt tid til å bli hel igjen
og virkelig finne meg selv, og jeg fikk drømmejobben
og bygde opp en virksomhet.
Jeg er trygg på hvem jeg er som person.
Jeg vil ha en å dele livet med.
Og det er der du kommer inn.
Han får meg til å føle meg hørt og sett.
Det er noe jeg har slitt med i tidligere forhold.
At folk virkelig lytter til det jeg har å si.
Han er et følelsesmenneske, og vi finner hverandre på det nivået.
For jeg er ei dame full av følelser.
Og det at han tar seg tid til å finne ut av meg
og lære seg kjærlighetsspråkene mine, og lære å kommunisere med meg...
I dag morges... Jeg hadde sagt: "Jeg tar ikke initiativ til sex mer."
Han sa: "Elskling, du sa du ikke vil ta initiativ til sex mer.
Du må si at du ikke skal gjøre det."
- Det var det du var opprørt over. - Det var en spøk.
- Ja, det er selvsagt viktig. - Ja.
Jeg tror ikke det er noe han ville avvist.
Ja. Vi elsker det, men...
Ja, få det ut! Kjør på!
Fortell oss alt.
Uansett, jeg elsker hjertet ditt, og...
Hjertet? Er det riktig ord?
Noe som virkelig gjorde meg interessert i ham, var...
...hvor følsom han er.
Så du de oppsperrede øynene?
Hvor følsom han er!
Så han gråt under akten.
- Ja. - Ja.
Gråt han mens dere hadde sex? Nei.
Nei, det gjorde du ikke.
- Jeg gråt ikke! - Det gjorde du.
Du er en som gråter!
Der er den. Ja. Snøft, Maddie.
Jimmy er avhengig av den han er sammen med.
- Han sa det. - Ja. Han er det.
- På en god måte. - Ja.
Ikke de siste dagene.
Så... Vil du fortelle dem litt om det?
- Fortell. - Jeg skal si det.
Han sa jeg var klengete.
- Klengete? - Jimmy!
- Klengete? - Saken er...
Du som ikke får puste uten noen som pumper luft inn i deg?
Om du ikke var klengete: "Hun hater meg."
Det var det han sa! Han trenger at jeg...
Beinet hennes rørte ikke mitt. Hun elsker meg ikke."
Det var det han sa, så jeg ga det til ham.
Bare ikke snakk med ham på fire timer. Da vil han savne det.
La meg spørre,
hva syns du om at Jimmy har nære jentevenner?
Ja.
Det gjorde meg litt urolig før. Men jeg har også gode mannlige venner.
Og en av mine beste venner er eksen min.
Vi har det bedre som venner enn som partnere.
Så da han fortalte meg om dere, kunne ikke jeg si eller tenke noe.
Men det har ikke alltid vært sånn.
Jeg har datet folk som hadde gode jentevenner,
og alle bedro meg med disse jentevennene.
- Så det er selvsagt noe jeg tenker på. - Ja.
Og det er ikke rettferdig
å sette de parameterne på vennskapet deres.
Og på vei hit, sa han: "De kommer til å elske deg.
Du kommer til å elske dem. Du får nye jentevenner."
Jeg trenger flere venner.
- Du virker flott så langt. - Ja.
- Han er som broren vår. - Ja.
- De stoler på dømmekraften min. - Ja.
- Jeg håper det. - Vi sier ifra.
Ja, jeg håper virkelig det.
Vi snakker fra levra. Vi er storesøstrene hans.
Ja.
Vi liker henne. Hun virker veldig sprudlende.
Virker veldig forelsket i Jimmy, og det er det viktigste.
Hun kan bli en venn av oss.
Det er helt vilt. For noen uker siden hang vi sammen.
Gikk på bar og sånt, og nå skal vi kanskje i bryllupet hans.
- Forhåpentligvis. - Ja.
- Jeg visste... - Du kjenner meg.
Jeg visste jeg ville elske dere.
"De vil vite hva du har på deg." Det er min type jenter!
"Vet hun hva hun skal ha på seg?"
Elsker det.
Herregud, så søte!
Se på deg. Du er en liten baker, du.
Husmor-vibber.
Ok, jeg er klar for familien din.
Våre første gjester.
- Er du spent? - Veldig spent.
Hvem kan det være?
- Jeg lurer på hvem... Herregud! - Hei!
Hei, folkens! Hvordan går det?
- Hyggelig å møte deg. - Hallo! Endelig.
- Herregud, så søt du er! - Takk!
- Velkommen. Jeg vet det. - Jeg gleder meg sånn til å høre alt.
Herregud, ja.
Advarte John deg om at vi er bråkete?
- Jeg kommer fra en bråkete familie. - Bra!
- Dette er perfekt.
Jeg stirrer på ringen din. Den er så vakker.
- Jeg har ikke... - Så nydelig.
Han gjorde en god jobb.
- Jeg kan ikke vente! Gud! - Jeg vet.
Jeg satt og så på den hele tiden.
- Helt perfekt. - Nydelig.
- Hans fortjeneste. - Du var flink!
Herlig!
- Så stolt. - Dæven!
Her har dere noen salater. Vi har pasta med muslinger.
Ok, fortell om podene.
Når det gjelder meg, er jeg veldig kresen.
Johnny skilte seg ut den første dagen.
Men i begynnelsen sa jeg:
"Johnny vil ha kortvarig moro, ikke langvarig alvor."
Så herlig!
Når du møter familien vår, gir det mening.
- Folk ville først trodd det. - Ja.
Men så begynte han å gå inn i det for alvor.
Johnny! Ja!
- Vi elsker dette. - Bra jobba!
Jeg håpet alltid at det var Johnny. "Jeg vil bare snakke med Johnny."
Han ga meg en følelse av trygghet,
og kjærligheten du ga meg gjennom veggen...
Så teit som det enn høres.
"Hvis han frir, sier jeg ja."
Ja, for faen!
Så sa han at da han våknet den morgenen, var han sikker, han også.
Hvordan var selve frieriet?
Med det samme han spurte, måtte jeg gråte.
Så brukte han navnet som mamma hadde tenkt å gi meg,
"Olenska", og da brøt jeg ut i latter.
- Jeg håper du brukte nesten-navnet hans. - Stone?
Så herlig at du visste det!
Ja!
Jeg vet det.
- Vi godkjenner! - Ja, vedtatt.
- Dette er så flott. - Det er det.
Du fortjener alt som er bra.
- Ja. - Dette er bra.
Altså, ikke for å si at dere er skapt for hverandre, men...
Det føles riktig.
- Ja. - Det føles veldig riktig.
- Jeg er klar for bryllup. - Ja.
- Vi også. Vi er så gira. - Samme her.
Kanskje kjærlighet virkelig gjør blind.
Skål for Maria!
- Nei, skål for dere. - Skål for dere.
Vet ikke om det er greit å si dette, men si ja.
Jeg sier ja til henne.
FEMTEN DAGER TIL BRYLLUP
Hva skjer?
Ok.
Skal du sitte der med solbrillene på?
Du dro kvart på elleve
og var ute til fem om morgenen.
Barene stenger to.
- Hva gjorde du helt til klokka fem? - Ok.
Hvorfor kan du ikke svare?
Skulle på karaokebar.
Idet jeg dro, ble møtestedet endret.
Vi skulle til Lost & Found. Kult. Vi skal møtes på Lost & Found.
Da jeg var halvveis, fikk jeg melding fra en av gutta fra podene:
"Hei, Sarah er her. Bare så du vet det."
Jeg tenkte: "Da burde jeg dra hjem."
Men så: "Nei. Ingen skal få diktere hva jeg skal gjøre."
Så jeg dro dit.
Hun kom bort: "Hei, Jeramey", ga meg en klem og gikk.
"Hva var det?" Så finner jeg ut at hun er opprørt over ting.
Så for å unngå å gjøre det verre, tenkte jeg: "Må jeg ta en prat med henne?"
Å, fy fader.
Så ja, vi ble sittende og snakket om ting.
Du satt og snakket med Sarah Ann til fem om morgenen?
Ja.
Det hoper seg opp her.
Du dumper ting om denne personen på meg,
som jeg må takle, men du sier: "Ditt problem, ikke mitt."
Hva er det du må takle?
Hva mener du? Det at du ikke har avsluttet en dritt med Sarah Ann!
Du kunne ha forhindret alt dette tullet
om du hadde reagert riktig da hun sendte deg melding.
Men nei, du gjorde ingenting.
Du har ikke tatt noe initiativ for å stanse dette.
Så jeg skal bare stole på at dere angivelig
hadde en fin samtale der du avsluttet det hele.
Noe du kunne gjort for flere uker siden.
Jeg forstår hvordan det kan se ut.
Jeg tror deg faen meg ikke.
Du må ha latt døra stå på gløtt.
Hvorfor skulle hun ellers tro at det var ok å ta kontakt?
Kanskje du ikke er i stand til å kutte alle bånd for godt.
Kanskje du er for snill. Jeg vet ikke.
Så jeg maser om hawaiiskjortene dine og andre overfladiske, dumme ting.
Men ikke sånt tull som dette.
Jeg visste at dette kom.
Jeg beklager det, men for å berolige deg,
delte jeg hvor jeg var.
Så du visste hvor jeg var.
Skulle det berolige meg?
Jeg vil ikke være forlovet med en der jeg må beroliges,
der jeg må følge med på hvor han er?
Ikke faen!
Og jeg sov. Hva var det du ville jeg skulle gjøre?
Sitte oppe og følge bilen din?
- Nei. - Hvordan skulle det berolige meg?
Det ville vært å komme hjem i rimelig tid, ikke seks om morgenen.
Jeg ville ha oppført meg så annerledes enn deg i denne situasjonen,
at du aner ikke.
Jeg vet at du aldri blir stresset,
men jeg skal møte moren til min forlovede i dag.
Jeg vil ikke sitte der og være falsk overfor moren din.
"Hvorfor valgte du sønnen min?"
- Jeg har ikke noe snilt å si. - Greit.
Jeg kunne fått en melding i går kveld.
Jeg kunne fått en jævla bekreftelse. Jeg, din forlovede, den du valgte...
Men du delte posisjonen din, så da var alt greit.
- Hvor var du? - På parkeringsplassen.
Dere hang på parkeringsplassen til fem om morgenen?
- Jeg nekter ikke for noe. - Du nekter for at du forlot baren.
Jeg vil ikke snakke om det.
- Du vil ikke snakke om det? - Nei.
- Innrøm at du løy, da. - Jeg har ikke tenkt å lyve.
Du var ikke på parkeringsplassen.
Ikke del posisjonen din om du ikke vil at jeg skal sjekke.
- Pisspreik. - Flott.
Her er Lost & Found, og så er det et smug...
Du var ikke i South End engang. Du var nord i byen, der Sarah Ann bor.
Jeg visste det da jeg våknet klokka fem.
Jeg kunne veddet alt jeg hadde på at du var med Sarah Ann.
Jeg har ikke mer å si.
Jeg vil ikke mer.
KOMMER
Jeg er forelsket.
Jeg fant en utrolig person i Chelsea. Jeg tok den rette avgjørelsen.
Jakten på drømmeprinsen har vært tøff. Jeg føler at jeg har funnet ham.
Jeg så framtiden og visste at den var med Amy.
- Jeg blir en god far. Jeg gleder meg. - Det blir bra for oss.
Jeg trodde ikke jeg var god på ekteskap. Jeg vil ikke være utro.
Er det det viktigste, at du kommer til å være utro?
Syns han ikke at du er nok for ham? Da er han ikke den rette for deg.
- Får jeg gifte meg med datteren din? - Dette er overveldende.
Herregud!
Jeg er Jess.
- Jimmy. - Hei, dere!
- Du har klippet deg. - Så vanskelig.
Trevor er typen jeg går for.
Hvordan ville livet vært om vi hadde valgt noen andre?
Han valgte deg ikke.
Han sa at han gjør det slutt. Jeg bare: "Ok."
Jess er lekker. Jeg er tiltrukket av henne.
Jeg bryr meg om deg. Du er fortsatt min nummer én.
Du knullet henne! Jeg vet det!
Dette er et avgjørende øyeblikk i livene våre.
Dere må avgjøre om kjærlighet gjør blind.
Tekst: Sissel Drag