Vítejte v „Láska je slepá“!
Zamilujete se, aniž byste toho druhého viděli.
Je neuvěřitelný, co všechno teď k tobě cítím a jak moc mi na tobě záleží.
Jsem nadšenej.
A pokud s někým budete chtít strávit zbytek života, zasnoubíte se.
Chceš se stát mou ženou?
Ano, chci se stát tvou ženou.
A pokud vás ten druhý přijme, pak se jako snoubenci poprvé v životě spatříte.
-Ahoj! -Ahoj!
Ahoj!
Pane Bože!
Jsi krásná!
Až dosud jste se přitahovali pouze na základě emocionálního pouta.
Já tě miluju.
A doufejme, že ho brzy proměníte i v pouto fyzické.
V buňkách trochu sexuální tenze bylo, ale když konečně vidíte jeden druhého, tak si
jen řeknete: "Tak jo, jdeme na to."
Jak s vaší láskou zahýbe tlak reálného světa?
Nejsi ten, do koho jsem se zamilovala. Takže končím.
-Ty nemáš žádný nádobí? -Ne. Chováš se ke mně, jako
bych ti nebyl dost dobrej.
Zajímá mě, co může někdo, komu je třicet, vidět na někom, komu je dvacet
čtyři.
Je to zvláštní.
Je to tak zásadní krok, že si musíš být zcela jistý, že je ta pravá.
Vyfotila sis můj barák a poslalas mi tu fotku. Napsalas tam "vidím tě".
Tyhle sračky si nech! A tohle je naposled v životě, cos viděl můj ksicht!
Řeknete člověku, do kterého jste se naslepo zamilovali, "ano"?
Šíleně tě miluju.
Chceš mě držet za mou ručičku?
-Já vím, že mě miluješ a já miluju tebe. -Naprosto.
Nebo od nich jednou provždy odejdete?
V buňkách jsi mi řekl, že ohledně financí a dluhů jsi úplně v pohodě. A nebyla to
pravda.
Ale nelhal jsem o tom cíleně. Znáš mě líp, než kdokoli jiný. Nechci ztratit tebe ani
nás.
Promiň, jestli jsem tě ranil.
Ty mi promiň to, co jsem udělala.
Zvládneme to, že jo?
STACY & IZZY SVATEBNÍ DEN
Díky moc!
LÁSKA JE SLEPÁ
Nečekala jsem, že se do někoho zamiluju takhle rychle. A to vůbec nemluvím o tom,
že jsem Izzyho nikdy před tím neviděla, ale spíš mě šokovalo to, jak bleskově jsem
se do něj stihla zamilovat. To byl týden. Možná míň.
Jů.
Je to šok
Ale stalo se.
Mám z tebe pocit, jako by mé plíce a srdce bojovaly proti sobě. Jako by můj
dech nemohl udržet krok s mým srdcem, kdykoli na tebe pomyslím.
To cítím taky. Cítím, že tohle je můj domov, a že sem navždycky patřím. Chceš si
mě vzít?
-Ano! -Je to tam, zlatooo! Máš
nádherný rty. Na tohle jsem čekal.
To je to nejromantičtější, co jsem kdy dostala!
Miluju tě.
Vím, že je ten pravý, protože jsem si říkala, že jestli se objeví někdo, bez
koho nebudu moct žít, dýchat, jíst, ani spát. tak pro něj udělám všechno. A v něm
to vidím každý den.
Izzyho miluju, je úžasný, a laskavý a pozorný a štědrý, silný, a zranitelný. Jo,
jmenuje se Izzy. Ismael. Je exotickej a sexy.
Vážně? Je to fakt kus chlapa.
-A jak jste se? -Hlavně se mě neptejte se, jak
jsme se vlastně seznámili, jo!
-Stacynka! -Slyším Chelsea! Ahoj!
-Moc ráda tě vidím, sestřičko! -Na první část svatebního dne!
Dneska se vdáváš!
-Bouchněte šáňo, mění se příjmení! -Bum! Bum!
-Mám pro tebe připravenej župan. -Jo. Ale ty.
-Můžu to na sebe rychle hodit? -Jo, jasně.
-Jo. -Fajn. Nechci tady sedět v černý,
ta nosí smůlu. Vůbec mi to nedošlo.
Máma má taky černou.
Ale ona se nevdává.
To je fakt.
Tenhle župan na sobě měla na tvojí svatbě a přines ti štěstí, že jo?
To je pravda, týhle tradice se budeme držet.
Jo, jo.
Díky. Říká se, že se zamilujete ve chvíli, kdy to nejmíň čekáte. Ale že se to stane
za zdí a srazí mě to jako vlak. Ona o mě ví všechno a motivuje mě být lepším. Je
zábavná, a veselá.
-Jakpak je? Čau! -No kámo. Tak rád tě vidím. Jak je?
Moc rád tě vidím. Má tvrdou skořápku, ale když se za ty hradby dostanete, tak je
něžná sladká, a laskavá. Zamilovat se do Stacy byla jízda. Divoká jízda. A s nikým
bych to nezažil radši. Tamhle je pití a tady smokingy. Ty rozdíly ve velikostech
mě teda fakt pobavily.
-Tohle je tvoje, tohle moje. -To věřím.
Nicku, Zacku chlapci hodně se toho přihodilo.
-Jo? -No fajn. Za ty poslední dva dny?
Včerejšek mě zničil. Netušil jsem, že moje kreditní skóre bude až takovej
problém, takže jsem se jí to nebál říct. Jsem čestnej chlap. A bejvám silnej,
klidnej a vždycky v pohodě. A najednou mě viděla, jak jsem se sesypal. Když s někým
máte emocionální pouto, tak vaše láska nemá kreditní skóre, nebo cenovku. Ani
harmonogram. Naše komunikace funguje skvěle. Občas jsme sice frustrovaní a
pohádáme se ale nikdy to není nic šílenýho, vždycky to vyřešíme a dem dál.
Všechno bylo v pohodě, ale v posledních třech dnech jsem cítil, že je ve stresu.
-Já viděl, že jsi ve stresu ty. -To jo, blíží se cílová rovinka.
Ale tak vím, že ji miluju. Byl jsem fakt ztracenej, když jsme to řešili, a ona
taky. Oba jsme potřebovali prostor. Řekli jsme si, že si to každej pořešíme v sobě.
-Ale prostě ji miluju. -Beru tě za slovo.
Hm.
-Však tam budeš vedle mně. -Znám tě celej život a zažil
sis toho dost. A jdeš dál.
Jo.
Jsi hodně silnej člověk.
Je mi fuk, co se děje mimo nás, nezáleží mi na penězích, nezáleží mi na
ničem. Stacy říká, že potřebuje někoho, kdo zůstane, i když se něco podělá. Kdo
neuteče. Takže budu bojovat dál. To člověk dělá, když miluje. Jsem fakt rád, že jste
-tady! Dneska jí řeknu "ano". -Tak jo!
Co ty vlasy? Jak ses rozhodla?
Prostě rozpuštěný. Ať mám složitý jenom ty šaty.
Vypadáš skvěle.
Byla to ta největší emocionální a mentální výzva, jakou jsem kdy zažila, ale zároveň
se při ní dějí ty neúžasnější věci. Takže je to emoční škytavka. Prožili jsme toho
strašně moc! A spousta těch věcí byla úžasná, jiné tak úžasné nebyly. Ale
všechny byly překvapivé. Už jsem se viděla, jak si ho beru ale ve svatební den
chci být stoprocentně soustředěná, tak jako v buňkách.
Nikdy jsem neviděla tak rychle pokládat těžké otázky.
Ty pokládám Izzymu moc ráda, protože někdy se tváří zaraženě, jindy mi odpoví
nadšeně, ale miluju, když ho zaskočím. Jsme fakt rozdílní. Máme úplně jiné
životní zkušenosti a je spousta věcí, které on nezažil a já jo. Až donedávna
neměl cestovní pas. Má rád restauraci Chipotle!
-To každopádně. -Jo.
-Já Chipotle miluju, ale -Zvlášť když hodně posiluje. Chlapi mají
Chipotle rádi proto, že tam mají tu rýži, proteiny, zeleninu. Nemusí to řešit sami.
To já vím, ale Ptala jsem se ho třeba na peruánský jídlo, na středomořskou kuchyni
Přesně.
-Nevěděl by, co si dát. -Jsi prostě ta, kdo ví, co frčí.
Je to vtipný.
Izzy je vážně hrozně milej chlap a myslím, že do naší rodiny by skvěle
zapadnul. Když vás vidím spolu, tak mi připadá, že máte fakt zábavnej a vtipnej
vztah. Pořád se smějete a v naší rodině by to dobře klapalo.
Zrovna jsem se přestala řídit logikou a hlavou a začala se řídit srdcem.
A dneska hlavně instinktem.
Hm.
Ale líbí se mi, že už to tak neřešíš.
Jo, to mně taky. Vždycky jsem se bála, že mi někdo ublíží, nebo že se v někom úplně
spletu, takže je to docela osvobozující.
O tom jsme se bavily, a přišlo mi, že už se nechceš bát někomu věřit.
Jo, ale moc mi to nešlo. Věděla jsem, kde je problém, ale myslela jsem, že je to
prostě mou součástí. Ale teď si říkám, že jsem asi jen potřebovala něco jiného.
-Jo. -To jsem právě nechtěla, aby sis myslela,
že jsi prostě taková. V životě potkáváme lidi, díky kterým měníš to,
jaká sis myslela, že jsi.
Jo, ale já myslela, že u mě to prostě nejde. A já to vím nejlíp.
No jasně!
Kdo mě má co učit, když vím všechno? Že jo!
Jsem fakt rád, že jste tady, protože když jsem sám, tak moc
-Přemejšlíš? -Jo, a začnu myslet na to nejhorší, místo
toho, abych byl optimistickej a viděl to z lepší stránky.
Musíš to brát tak, že když je někdo nervózní, tak to většinou znamená, že mu
na něčem záleží. Chápeš, jak to myslím Jako když jsme hráli bejzbol a tys byl
-nervózní před zápasem. -Hm. Jo.
Jo. To přesně mi říkala už v buňkách: že potřebuje chlapa, kterej, když nastanou
problémy, tak zůstane a neuteče.
Chce skutečnýho chlapa.
-Jasně. A ten chlap jsem já. -Jo.
-No vidíš. -Hodnej kluk!
Hodnej kluk, jo!
Tak jakpak se nám dnes cítíš?
Nevím. Probudila jsem se divně klidná.
-To je dobře. -Což se nedá říct o včerejšku. To
jsem byla nervózní a vystresovaná.
Stalo se toho hodně.
Tu nervozitu způsobuje asi to, že mám pocit, že jsem nedostala všechny informace
už v době, kdy se to téma několikrát řešilo, takže jsem o něm začala
pochybovat. A nejde ani tak o stav tý kreditky, jako o to, že se nesnažil říct
mi úplně všechno ve chvíli, kdy mi to říct měl. Je to jak napůl prázdná, napůl plná
sklenka. Kdyby prý chtěl lhát, zatajil by to, ale podle mě, kdyby chtěl být upřímný,
řekne to dřív. A když se mu to snažím vysvětlit, tvrdí, že řeším pořád jen
peníze. A já mu říkám, že se nebavím o penězích, ale o upřímnosti. O důvěře.
Hm. Takže pak pochybuješ. Plná sklenice. Ano.
Já jsem varovné signály ignorovala. Myslela jsem, že jsem fakt zamilovaná.
Hm.
Dneska už bych je neignorovala. Tím ale nechci říct, abys něco příliš nafukovala,
když možná nejde o nic zásadního. Máš pocit, že už ti řekl všechno?
Přijde mi, že mám v hlavě spoustu různých hlasů, které mi říkají: "Určitě řekl." a
"Vždyť ti dokazuju, že se snažím a" „Bojuju za nás“ což sice jo, ale.
Záleží mi na něm.
To já vím. A jemu záleží na tobě. Úžasně se k sobě hodíte. A vím, že je to těžký,
ale on to hodně chce. A myslím, že ty taky.
Jo.
Až tam budeš stát, tak budeš vědět, jestli tomu věříš tak, že do toho skočíš
nebo ne. Dojde ti to až tam s ním budeš. A pokud mu řekneš "ne", zvládneš připustit,
že ho možná navždy ztratíš?
Přemýšlím, co tam řeknu, protože Stacy má ráda, když jí všude nechávám různé
vzkazy. A štve mě, že si teď mám tu kartičku napsat pro sebe, a nevím, co tam
dát. Takže asi bude nejlepší to říct z voleje.
Jo.
Mám jeden nápad.
Jakej?
Napsat jí dopis.
Jo?
-Jo. Pomůžeme ti to vymyslet. -Tak jo.
-Přímo od srdce. -Přesně.
-Jdem na to. -Jo.
Od srdce.
Bože, no tak jo.
Nech to tam plynout.
Jsi nádherná. Vážně, naprosto nádherná, a sedí to k tobě. Mám tě ráda.
Já tebe taky.
A Izzyho taky. Promluvím si s ním.
-Budeš pak víc v pohodě. -To doufám, ale jestli se tam náhodou
sesype, tak budu muset zachovat klid.
Hm.
Ahoj. Ahoj, já jsem Stacy. Říkám si, jakej chlápek si to splet dveře!?
Ahoj, já jsem Tracy. -Něco pro tebe mám. Je to důležitý dopis. A rád bych ti
-ho předal. Napsal ti ho přímo od srdce. -Páni! Pane jo
-Děkujeme. -Díky. Díky moc.
-Za málo. -Jste hodnej.
„Proč tě miluju? Nikdy nudná nejsi. Rosí se mi z tebe pejzy. Chci se přilepit
k tvým prsům jak k vejci.“
A tak dál se mnou hrej si. Chci si tě vzít, protože tě šíleně miluju, Stacy.
"Vím, že jsi nervózní a plná obav, ale věz, že já jsem tady. Vždycky budu ten,
kdo tě miluje, uklidní a bude o tebe každý den bojovat. Miluji tě." Tvůj ryzí Izzy.
-Co to s tebou udělalo? -A to jsem zrovna říkala, že
potřebuju, aby byl klidný.
-Jo. Takže je. -A on mi v tu chvíli
-napíše, že mě vždycky uklidní. -Jo.
Ráda dostávám vzkazy a Izzy mi je píše, když jsem naštvaná, ale tenhle mi jako
první poslal sám od sebe. A to je přesně to, co jsem teď potřebovala. Nikdy
ho nekritizuju, jenom se snažím rozebírat to, co pro mě znamená milovat. A jestli mě
miluje, chci se tak cítit. A on mi naslouchá, což já miluju. Beznadějná
romantička.
-Ale ale! Tobě to sluší! -Tobě taky!
Mám tě ráda! Miláčku nejmilejší! Broučku můj.
Pojď sem. Jak se cítíš?
-Jak se cítíš? -Dobře!
-Taky dobře vypadáš! -Díky,
Chci, abys věděl, že víš co máma je tu!
-Já vím. -Jsem na tebe pyšná. Víš? Musím říct, že
nad tím vším jen žasnu, vidím tě z úplně jiné stránky. Je z tebe dospělý mužský a
-ať to dopadne jakkoli, jsme tady spolu. -Díky. Jo. Jo.
Jo.
-Mám tě rád, a sluší ti to! -Ale, broučku. Jsi můj chlapeček, ať se
stane cokoliv. Takže Jsem na tebe pyšná. Ano? Chci, abys to věděl.
Jo, jo.
-Díky. Jo, vím to. Jo. -Chci ti dát pusu, ale
nechci si zničit make up.
-V pohodě. -Mám tě ráda, chlapečku můj.
-Já tebe taky. Tak fajn. -Tak jo. Drž se.
NEVĚSTA
No teda, pane jo!
-Čau tati, mám obří bílý šaty! -Vypadáš nádherně.
Jo, podrž to. Vím, že chceš vidět boty. Napadlo by tě, že mě uvidíš v
-tomhle? -Jo. Jů.
-Ty šaty vyjadřují celou mou osobnost. -Velký den.
Já vím.
Jsi připravená?
V jednu chvíli se cítím tak, a v druhou zase jinak. A má to být tak, že si mám být
ve svatební den vším jistá? Nebo je ta nejistota normální?
Budeš to muset nějak rozseknout.
-To vím, tati. Děkuju. -Jdeme?
Nesmím brečet!
Bude to dobrý, dej mi pusu.
Jsem ráda, že tu jsi se mnou.
Vždycky. To přece víš. Vždycky.
-Udělej to, co cítíš. Je to skvělej kluk. -Jo.
-Připraven? Můžem? Neboj, jsme tu všichni. -Jo.
Nebojím se. Jsem nervózní, ale těším se. Prostě tam půjdu a budu úplně stejný, jaký
jsem byl celou dobu. Kouknu se jí do očí a řeknu jí, proč ji miluju, a proč by si mě
dneska sakra měla vzít.
Ty víš, co říct. Jako vždycky.
No ty bláho. Nemáte tady vodku nebo tekylu?
Jak je? Ahoj, ahoj, ahoj! Ahoj, ahoj, ahoj, ahoj, ahoj!
-Jak se máte? -Dobře a vy?
Já taky, díky. Vítejte a děkuju, že jste přišli. Rád vás vidím.
Do háje.
Bože.
Rozhodneš se správně. Mám z tebe radost. A jsem hrdej. Fakt moc.
Díky. Díky. Díky. Díky.
Povstaňte.
Kdo přivádí tuto ženu, aby si vzala tohoto muže?
Její matka a já.
-Tamten chlápek. -Dobrý?
-Jo. -Jsi krásná.
Izzy, pomozte té dámě, aby si mohla stoupnout vedle vás.
Děkuju. Uf.
-Jsou to hodně těžké šaty, vážení. -A slušej ti. Tak rád tě vidím.
-To je dobře. -Dámy a pánové, posaďte se.
-V pohodě? -Jo, skvělý. A ty? Jsem
-tu s tebou. Zvládnem to. -Tak jo. Jo.
Všechny vás spojuje láska a podpora, Izzymu a Stacy a společné přání, aby byli
navěky šťastní. Zahajme obřad tím, že oslavíme vaši vzájemnou lásku.
Oba jste největšími fanoušky toho druhého. Vaše kompatibilita je evidentní. Spousta
lidí vás zná, ale málo lidí vás chápe. Vaše láska a pochopení jsou klíčem ke
zvládnutí budoucích nejistot. Pocity a emoce se mění, ale vaše vzájemná láska je
věčná. Je to nádherný pocit, najít svou drahou polovičku a je vidět, že jste oba v
dobrých rukou.
Je těžké tě rozlousknout, ale jakmile se ta hradba prolomí, jsi ta nejněžnější a
nejsladší dívka, co jsem kdy potkal. A proto tě tak miluju, protože takhle tě
vidím. Poznáš, kdy jsem dole a kdy nahoře, kdy mě něco trápí. Když jsem tě
poznal jako by do mě narazil vlak. Vážím si tě, zbožňuju tě děláš ze mě lepšího
člověka. Vždycky tu pro tebe budu, abych tě uklidnil. Budu pohotový klidný chlap,
jakého potřebuješ. Manželství není snadné, vztahy nejsou snadné a když čelíte
neshodám, je snadné to vzdát, a utéct. Ale já to nikdy nevzdám, vždycky budu
bojovat. O tebe budu bojovat vždycky. Miluji tě celým srdcem a vždycky tady
budu. A prostě, že vypadá úžasně! V těch šatech? Že jo?
Když jsem do toho naskočila srazil jsi mě jako vlak taky. Ale udělal jsi to tak, že
jsem se cítila v bezpečí. Já jsem dost praktická a realistická a díky tobě
přemýšlím i srdcem. Naučil jsi mě znovu cítit. Díky tobě jsem chtěla být lepším
člověkem a dělat věci, které jsem se trochu bála dělat, ale díky tobě jsem
chtěla. Jsi moje opora. Tohle všechno bylo jako šílenej hurikán, ale tys tu
bouři uklidnil. Posledních pár dní bylo drsných, ale i tak tě pořád miluju. Nikdy
jsem tě milovat nepřestala. A není na světě jiný člověk, se kterým bych se do
-tohohle pustila. -I já.
Izzy a Stacy, vybrali jste si jeden druhého na základě silného emocionálního
pouta. Vzhled, věk, finance ani všechny povrchní věci pro vás nehrály žádnou roli.
Přichází chvíle rozhodnout, zda je láska slepá.
Izzy, berete si Stacy za manželku? Slibujete, že ji budete milovat, utěšovat,
uctívat a starat se o ni, a zřeknete se všech ostatních, dokud budete oba žít?
Souhlasíte-li řekněte "ano".
Ano.
A vy, Stacy berete si Izzyho za manžela? Slibujete, že ho budete milovat, utěšovat,
ctít a pečovat o něj ve zdraví i v nemoci a zřeknete se všech ostatních,
dokud budete oba žít? Souhlasíte li řekněte "ano".
Pane Bože.
Miluji tě víc, než umím vypovědět.
Chci tě udělat šťastným, a dát ti tu jistotu. Chci tě a chtěla bych ti říct
"ano".
Ale kdybych řekla "ano", udělala bych nám oběma medvědí službu, protože toho
potřebujeme ještě moc. A ze všeho nejvíc čas. Ten jsme neměli. A já ho potřebuju.
Dnes to ještě nejde.
Doufám, že to pochopíš.
Já to chápu a miluju tě.
Trochu jsme pomotali pořadí, ale to nevadí.
Je mi o moc líp.
Tak to je dobře.
-Jsi v pohodě? -Jo.
Vždycky jsem ti hrozně fandil a podporoval tě. A ty to víš. A na takové
rozhodnutí bychom se měli cítit oba.
Tak jo.
Ještě jednou vám všem děkuju za podporu. Vím, že jste někteří přijeli z velké dálky
a vážím si toho.
-Máme tě rádi! -I já vás!
Cítím se zraněný a moc smutný. Já fakt nevím. Dal jsem do toho všechno.
Celou dobu jsem o to bojoval a teď si připadám prázdný.
Vážně nevím. Tohle už prožívat nechci. Fakt.
Ahoj zlato. Můžu k tobě?
Jo. Sedni si.
Jak ti je?
No, dost mě to překvapilo.
Ale starost mi teď děláš ty. Nechci, abys byl negativní. Nechci ti tady dávat
nějaká moudra. Na to já nejsem. Vím, že jsi do toho dal celé srdce. Že jsi tomu
dal úplně všechno. Tomu vztahu. A vidět tě takhle mě jako matku moc bolí. Prožili
jsme spolu hodně od doby, kdy jsi byl v mém bříšku. A vím, že tě to teď musí moc
bolet. Trochu mi to připomíná situace, kdy jsem tě brávala na očkování. Oni do tebe
píchali ty jsi brečel a mě to tak bolelo u srdce, že jsem brečela taky. Ale věděla
jsem, že tu bolest, kterou jsi podstoupil pro tebe bylo lepší zažít hned a i teď je
lepší si tím projít hned než aby to přišlo později. A musím říct, že mě
hluboce zasáhlo, co jsi tam říkal. To si neumíš představit. Když jsem slyšela, jak
mluvíš od srdce, uvědomila jsem si ještě víc, jak jsem na tebe hrdá.
Jo. Hm.
Díky tobě jsem, kým jsem. Takže To přece víš. A za to ti děkuju.
Brouku!
Budeš úplně v pohodě.
Mám tě rád.
I já tebe, zlato. Moc. Nevzdávej to, ano?
Neboj.
Jsi člověk, který má hodně co nabídnout. Hodně.
Mám tě ráda.
Děkuju.
-Jsi moje zlato. -Mám tě rád. Díky, že jsi se mnou.
Já jsem v pohodě.
On je opravdu srdečný. Všechno, co říkal bylo tak milé. Mluvila jsem s jeho
kamarády. A všichni o něm mluvili hezky. A to ho znají už od dětství. Tak je asi
-vážně ryzí charakter. -Hm. Hm. Hm.
Ale já ho miluju. Je ohromný. A hodně mě naučil.
Každý, o vás říkal jaký jste úžasný pár.
To jsme!
Lituješ něčeho?
Ne.
Všechno, co jsem tam řekla jsem myslela vážně. Ale nepřišlo mi správné se brát.
-Ahoj. -Čau.
Jak ti je?
Dobrý. Nemyslela jsem si, že se budu cítit tak, jak jsem se cítila, když. jsem
tam stála. Říkala jsem si, že vím, že tě miluju. Myslela jsem, že se zhroutím. A
teď cítím, že se mě spadl ten tlak. Protože ten na tom byl asi ze všeho
nejtěžší.
Proč?
Chci tě udělat šťastným.
Teď jsem spíš hodně zmatený.
Nepochybuj o tom, co cítím. Všechno, co máme a co budeme chtít dělat je jenom na
nás. A vím, že to nebude snadné. Chtěla bych mít pocit, že jsme to zase my. A jsem
pro to schopná udělat cokoli na světě.
Myslíš to vážně?
Ano, myslím. Jen potřebuju čas, abych věděla, že můžu věřit všemu, co mi říkáš.
Nevím, tohle je dost těžký. Přijde mi, že kráčíme pozadu.
Já to tak nevnímám. Nečekám, že budeš teď hned skákat radostí, a že pocítíš klid a
jistotu. Ale pořád tu stojím s tebou.
Jo. Tak asi jsme každý v jiném bodě.
A to mi láme srdce.
Já tě miluju. Chtěl jsem si tě vzít, a bylo mi jedno, kdy to bude. Ale byl jsem
sám. Kdy bude ta správná chvíle? A budeme mít vůbec někdy pocit, že už
správná chvíle je? Mám strach, aby ten pocit přišel
Hm. Hm. To je.
Řekla mi, že je to na ni moc rychle. Pokud jsem ten pravý, tak jakou roli v tom
hraje čas? Zítra můžeme umřít. Přijde mi, že pořád hledá nějaké chyby. Chci být
milován tak, jak miluju já. To je všechno. Zasloužím si to.
Dobře.
Já myslím, že se jí hlavně ulevilo. Že už je to za námi, že už mi řekla "Ne" a že je
po všem. A přesně takhle si myslím, že to teď v sobě má. Míň stresu, míň toho, míň
tamtoho Asi na ní doléhaly všechny ty venkovní sračky. Já jsem vytěsnil všechno:
vzhled, prachy, drama Soustředil jsem se jenom na ni. Byl jsem ve fitku a tam se na
obrazovce objevil Titanik. Přesně tak si představuju lásku. Prostě bezpodmínečnou
na ničem nesejde. A tom to je. Záleží snad, jaké mám kreditní skóre? Jaké mám
auto? Záleží, kam chodím na večeři? Mně je to všechno fuk. A pak si říkám: „Proč seš
ve třiatřiceti svobodná? Mně je dvacet devět a můžu ti dát všechno, co ti nedal
žádnej z těch tvejch podělanejch pětačtyřicetiletejch boháčů, co sis je
vždycky vybírala.“ Jsem smutnej.
LYDIA & MILTON SVATEBNÍ DEN
Dneska se budu vdávat! Mám nenápadný outfit, abyste to nepoznali. Nebo je to
poznat? Jsem nevěsta? Co?
Bože můj! I když mi na našem posledním rande Milton řekl, že jsem moc emotivní a
že se mu nelíbí, jak se občas chovám, tak stejně nikdy jiná nebudu. A doufám, že mu
dneska dojde, že já opravdu jsem přesně to, co potřebuje. To je nádhera.
Všechny ty sračky a všechny ty slzy za to stojí, protože jsem si na sto procent
jistá, že jsem našla někoho naprosto úžasného.
Ahooooj! Ey! Ey! Ey! Ey! Ey! Ey! Ey! Ey! Ey! Ey! A teď to rozjedem! Ey! Ey! Ey! Ey!
-Ey! Ey! -Nevěsta!
Jsi nervózní?
Vůbec ne. Naopak se šíleně těším.
Pořád seš si jistá?
Jo, pořád.
-Je ten pravej? -Víš to jistě?
To teda je!
Teď jsem naměkko.
-Uf! -Stoprocentně je to ten pravej. Vůbec
-nepochybuju. Ukázal mi to už v buňkách. -Bože můj.
Mohli bychom ty horniny pozorovat pod mým polarizačním mikroskopem.
Proboha, ty jsi šprt, to je boží.
Takže máme stejné záliby i vzdělání, to je super.
Strašně chci, aby mě někdo měl rád, takovou, jaká jsem. A já jsem divoká a
-upřímná a milující. -Podle mě jsi úžasná žena. A
určitě bys byla skvělá máma.
Já tě miluju.
Fakt jsem se do tebe zamiloval. Chceš se s tát mou ženou?
Ano! Ano, chci se stát tvou ženou.
Pane Bože! Přišla jsem sem proto, že jsem chtěla najít lásku, a chtěla jsem si najít
manžela. A víš co? Povedlo se!
To rozhodně.
-Věk ti starosti nedělá? -Vůbec ne.
Jen si říkám, jaká jsem ve čtyřiadvaceti byla já.
Jo, to bylo divoký. To bych sice taky čekala, ale stejně
-Párty párty párty. -Ukázal, že se pleteš?
Jo, to mi ukázal. Je mnohem dál, než jsem byla ve čtyřiadvaceti já. Už si
dokonce stihl vystudovat inženýra. Když se mnou mluví, tak si dává záležet abych
byla v klidu, a spokojená, a všechno se mnou probere, a to je přesně to, co jsem
chtěla: Někoho, kdo se mnou bude schopný o všem bez problémů komunikovat.
Jo.
-A už jste se opravdu pohádali co? -Jo, už jsme měli pár těžkostí. Třeba
během našeho posledního rande jsem musela na chvíli odejít, protože vytáhl
jednu situaci z mojí minulosti.
-Ten, který nemá jméno! Voldemort! -Jo, o něj šlo. Voldemort. A Milton mi
řekl, že se mu nelíbilo, jak jsem se pak zachovala, že jsem byla moc emočně
vypjatá, nebo co. Ale mně přišlo, že mě za mojí reakci zbytečně odsoudil. A bylo mi
to docela líto. Řek mi, že se mu nelíbilo, jak jsem reagovala. Ale pak jsme to ještě
malinko probrali, a on pochopil, jak to myslím, a vysvětlil mi, že mě v žádným
případě nechtěl odsuzovat. Myslí si, že bych se od něj mohla leccos přiučit, a
já mu zase řekla, že by se i on na druhou stranu mohl naučit trochu víc projevovat
své city. Ale kromě toho spolu vycházíme skvěle, protože on mě fakt chápe a já
stejně tak chápu jeho. Chováme se k sobě hezky. A před spaním si vždycky dlouho
povídáme. Je prostě milující a starostlivý. Večer mě vždycky objímá a
chce se tulit a držet mě, a vždycky mi říká, jak mě nikdy
nepustí. To jsem nikdy nezažila.
-To je skvělý. -To zní krásně.
Jo.
Je těžké popsat, co k Lydie cítím. Líbí se mi, jak je soucitná líbí se mi, jak je
empatická a to je něco, co jsem si vždycky přál. A myslím, že Lydia je žena,
jakou potřebuju. Jsem vzhůru od dvou včerejšího odpoledne. Musel jsem na noční.
A skončil jsem dneska v sedm ráno. A spát jsem nešel. Ale dneska se žením, a ani to,
že jsem vůbec nespal, mi nezabrání v tom, abych si to užil.
No né!
-Koho to tu máme! -Jak to jde? Vypadáš dobře!
Nazdar kluci, jak se máte?
Hezký, máš tady skutečnýho holiče.
-Kámo, my jsme byli… -Je to nutný. Poprvý bude
kvůli něčemu vypadat dobře.
Jo, nestříhám se moc často.
Tak jak se cítíš?
-Cože? No tak. -Jak bych se cítil?
-Vybal to na nás. -Jo.
-Jo. No tak! -Cítím se luxusně.
Trochu jsi váhal.
Zněl jsi nervózně.
-Jů. -Jejda.
Lydiina nejsilnější stránka je občas i její největší slabinou. Tím, že tak
otevřeně dává najevo své city, neumí být rezervovaná a dělat promyšlené tahy.
Hlavně v těch těžkých chvílích. Upřímně jsem už celkem nervózní a začínám mít
trému, což se mi moc nestává. Ten pocit, v žaludku je docela nepříjemný, je to jako
na horské dráze. Je vůbec někdo stoprocentně dokonalý? Myslím, že na
tomhle světě nikdo a nic. Na devadesát devět procent možná, ale stoprocentní
dokonalost snad ani neexistuje. Ještě něco jsem chtěl. Jo, už vím. Musím sepsat
-takovej ten. -Oženit se?
Slib?
-Ty kráso! Miltone! -Pane Bože.
Nemáte někdo tužku?
-Snad nějakou najdu. -Proč máme všichni
stejnej batoh? Máš tam nějakou?
Ne, bohužel. Nikde nic.
Ale jdi, nějakou mít musíš.
-Ani ťuk. -Dobře, možná jednu mám.
-Ty to prostě Lydia má kliku! -To si děláš srandu!
-Co to je? Ty bláho. -Co je tohle za chlapa?
Proboha.
Těšíš se na něj?
Jo, fakt šíleně moc. Víte, jak vždycky říkám, že mám divnej pocit?
Jo.
Tak teď ho nemám.
Překonali jsme ty nejtěžší chvíle. Čím si můžete projít za dva roky manželství, to
se dá stihnout i za dva dny.
Pane jo.
A my jsme to ustáli.
Mám z toho dobrý pocit.
To já taky, mám pocit, že si beru svoji životní lásku. On je můj klid, a moje
bezpečí. Je víc, než jsem kdy chtěla. Našla jsem Miltona.
To je krása!
-Tak jo, holky, šup do svatebních šatů! -Už se těšíme.
Joo!
-Basi, pomoc! Brácho! To bolí. -Ty máš kuřecí křidýlko?
Takhle tam nemůžeš.
Počkej, počkej, počkej. Sundej to. A znovu.
-Takhle tam dám obě ruce. -To je ono.
-Do háje. -Dobrý.
Hele, promyslel sis to? A upřímně.
-Myslím, že jo. -Fajn.
Nevím. Jen tak bez rozmyšlení bych se do ničeho nevrhal. Ona ze mě fakt udělala
lepšího člověka.
Říkal jsi, že je hodně emotivní ale ty svoje city navenek nijak zvlášť nikdy
-neprojevuješ. -A já ne.
Jo, to jo. Dobře se doplňujeme. Nejsem dokonalej. Vím, že si myslíte, že jsem,
ale…
Cože?
Tvoje páteř není určitě.
Naser si.
Lydia bude za deset, patnáct let úplně jiná ženská. A tohle je cesta na celej
život. Víš?
Asi mi to právě začalo docházet.
-Až teď? -No konečně!
Dobrý.
Tobě to sluší!
Jsem nevěsta!
Jsem nevěsta.
Jsi ta nejkrásnější nevěsta ze všech.
Díky, že tu pro mě jsi.
Budu tu pro tebe pořád. N avždycky.
Já vím.
Budeš s ním šťastná. Skvěle se doplňujete a vyvažujete.
Vím, že spolu budete moc šťastní. M ám tě ráda a jsem na tebe hrdá.
Buď šťastná. U žij si každou chvíli svého života.
Dobře.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Všechna ta trápení všechny ty osamělé noci všechny modlitby, a pochyby, jestli jsem
dost dobrá? Co pořád dělám špatně? A odpověď jsem měla přímo před sebou.
Vybírala jsem si lidi, kteří na mě neměli čas a prostor. Ale našla jsem
lásku.
Páni.
-To je krása! -Vypadáš nádherně.
-Rozkošně! -Stojím tady
A doufám, že to bude ten nejlepší den.
Williame!
-Pane bože! -Vypadáš krásně.
Teda vy jste se ale vyfikli, chlapci!
Bez tohohle experimentu… Mám vás tak ráda! Bych tu dneska nestála a nechystala
se vdávat. Teď jsem připravená. Našla jsem chlapa svých snů. On je moje všechno.
A ještě víc. Tak už to můžeme rozjet!
Čau tati!
-Máš ty knoflíčky? -Jo, přinesl jsem tyhle.
Zkus je. A tady ještě něco.
Ty se mi líběj.
Jo, jsou hezký. Když to mámě nebude vadit, tak si je nech. Jsou totiž od ní. Nějaké
otázky, než vkročíš do zbytku života?
-Jestli mám otázky? -Jo.
Ohledně čeho?
Čehokoli. Jsi připraven ujmout se role hlavního kazatele svého domu?
Jo.
Všichni se tě budou ptát jestli to není uspěchaný.
Jo, ale.
Ale nezáleží na tom. Ty víš, co chceš. Jsi za tím.
Jo.
Jen pamatujte, že během těch prvních dvou let je všechno růžový. Proto je to
líbánková fáze.
Dva roky?
Jo.
Komunikace nám funguje.
Hlavně s tou komunikací nepřestávejte, i když je to někdy těžký. Hádat se je
potřeba férově. A to je to nejdůležitější, co ti můžu říct. Hádejte
se férově.
Jo.
Vím, že jsi viděl dost hádek mezi mnou a tvou mamkou.
Jo. Ale to je jen váš vztah. S mým nesouvisí.
Ale všechny zkušenosti se ti můžou hodit. A to je všechno, co ti chci říct.
Vychovali jsme tě tak, jak jsme uměli. Věříme tvým rozhodnutím, a uvidíme, jak to
bude pokračovat.
Já bych do ničeho nešel, kdyby.
Já vím.
Vidím, že to máš promyšlený.
Skoro každý má nějaké výhrady, nebo pocit, že budu muset překonávat nějaké překážky.
A mám dojem, že všichni jsou daleko nervóznější než my s Lydiou. A to mě na
tom popravdě děsí nejvíc. Říkám si, jestli nejsem moc naivní. Proč to vnímají
takhle? Mám si víc dělat hlavu? Promyslel jsem to snad málo?
JESSICA MILTONOVA SESTRA
Většinou jsem dost klidný člověk. Ale musím přiznat, že teď mi tluče srdce asi o
dva údery za minutu rychleji. Takže mě ty nervy možná dohánějí. A za chvíli si
řeknu: "Do háje!".
Dívejte se dopředu a čekejte na nevěstu.
Strašně mu to sluší.
Mám to mít zapnuté?
-Co? -Mám si to zapnout?
Jen ten vrchní.
RITA MILTONOVA MÁMA
Je rozkošný.
Vítejte na svatbě Lydii a Miltona. Jdeme?
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Bude to dobré.
Prosím povstaňte pro nevěstu.
Páni. Je nádherná.
Posaďte se, prosím.
Sešli jsme se zde, abychom oslavili jeden krásný životní okamžik. Abychom společně
vyzdvihli hodnotu a krásu lásky a abychom přidali svá přání ke slovům, které spojí
Lydiu a Miltona v manželství. Žádám vás, abyste si často připomínali, co vás sem
dnes přivedlo a kladli největší důraz na jemnost, něhu a laskavost, jež si
zasloužíte. Až mraky starostí skryjí ve vašem životě slunce, pamatujte na to, že i
přesto tam je. A pokud za svůj společný život oba dva převezmete zodpovědnost,
bude požehnán hojností a potěšením. Lydio a Miltone, dnes tu oslavujeme moc
vaší lásky a sílu vašeho pouta.
Zamilovala jsem se do tebe, protože sis vybral mě! Nekonečný smích, nekonečné
konverzace. Chtěl jsi, abych věděla, že jsem tvá jednička. Zamilovala jsem se,
protože jsi mi naslouchal rozuměl jsi mi a opravdu jsi chápal, kdo jsem. A získal
jsi mě.
Já jsem se do tebe zamiloval, protože jsi mě zaujala. Byla jsi výzvou pro mé
myšlení. Inspirovala jsi mě k lepšímu. Měli jsme světlé i temné chvilky. A když
jsem viděl, jak vyzrále komunikuješ, věděl jsem, že jsi ta pravá. Nikdy jsem o tobě
nepochyboval a doufám, že to tak bude i nadále.
Zamilovali jste se do sebe na základě toho, jací jste uvnitř a zasnoubili jste
se, aniž byste se spatřili. Nyní přišel čas rozhodnout, zda je láska slepá. Lydio,
berete si Miltona za svého manžela? Budete ho milovat, ctít, starat se o něj,
a chránit ho? A vzdáte se ostatních, až do konce života?
Ano.
Ach.
Miltone, berete si Lydiu za svou manželku? Budete ji milovat, ctít, pečovat
o ni a chránit ji a vzdáte se ostatních, až do konce života?
Ano.
Myslel jsem, že ještě něco bude.
Předběhli ho!
-Ještě jste neměl líbat nevěstu. -Aha.
Já myslel, že se to má.
To nic, chlapče. To nic.
Pokračujte.
Snubní prsteny.
-Aha. -Aha, tak ty ještě nemáme!
Snubní prsteny jsou symbolem vaší lásky. Po celý život. Když je budete stále nosit,
budou vám připomínat nejen to, kdo jste jako jedinci, ale také to, kdo jste jako
pár. Miltone a Lydio, znáte to nazpaměť? Já, Milton.
Já, Milton
Já, Lydia
-Si beru Lydiu -Si beru Miltona
Za manželku.
Za manžela.
Budu o tebe pečovat
Ve zdraví i v nemoci
-V bohatství i v chudobě -V radosti i v zármutku.
Slibuji ti lásku
A já slibuji lásku tobě.
Je mým velkým potěšením prohlásit vás za manžela a manželku. Teď můžete políbit
-nevěstu! -Tak teď.
Jupí.
Dámy a pánové, představuji vám Lydiu a Jamese Miltona Johnsonovy.
-Teď bys měl bejt šťastnej. -Já jsem.
Umíš to otevřít?
-No jasně. -Ne!
Vím, jak se to dělá. Vždyť jsem s tím snad kroutil dobře.
No jo.
Dívej se a uč se.
Já se nebál.
To určitě. Vdát se je pro mě splněný sen. A jsem strašně strašně šťastná. Všechno,
co potřebuju mám tady. Tys to vypil?
A to se nemá?
Ne, tohle přece není… To není panák. Cítím se jako doma. V bezpečí.
Co je?
Sluší ti to.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Počkej Jedna, spadnul mi závoj! Musíš s ním ale fakt opatrně. Ježíš!
Tak co?
To ty bláho, ty seš sexy. Ty nevěsto. Projdi se s tím trochu, chci si
tě prohlídnout. Tak pojď. Hmmm. Jsi přirozenej model. Chceš ještě?
Láska určitě slepá je. Protože podle toho, co jsem zažil, mi fakt bylo jedno,
jak vypadá, a kolik vydělává. Dal jsem stranou všechno, co řeší lidé ve skutečném
světě, když si s někým vytvářejí pouto. Jsem vážně smutný, protože jsem do toho
dal úplně všechno. Ale zasloužím si, aby mě někdo miloval tak, jako já jeho.
Zasloužím si, aby někdo mojí snahu plně opětoval. To jsem si teď napsal.
Láska je absolutně slepá. Izzy mě emocionálně otevřel tak, jak jsem si
myslela, že to ani není možné. Ale nebyla jsem si stoprocentně jistá. A být si jen
téměř jistá mi k tomu rozhodnutí nestačí.
Částečně lituju, že jsem v tom nepokračovala.
Vezmeš si mě?
Ano!
Že jsem ani nezkusila s JP začít žít. Strašně tě miluju.
Já tebe taky.
Protože mé city byly opravdové. Ale část mého srdce nechtěla.
Má neschopnost se otevřít ženy dost odrazuje. Je to něco na čem musím
zapracovat. A chci se dál snažit, protože ta pravá někde čeká.
Lituju toho, že jsem nevytvořil prostředí, kde by Aaliyah byla zranitelná
a cítila se bezpečně. No páni to je celkem nedávno. A to je něco, na čem
hodlám zapracovat. Chtěl bych se proto naučit výrazně lépe komunikovat a do svého
budoucího vztahu se hodně polepšit.
Láska je nastavení mysli, životní styl a každodenní volba. Tenhle experiment pro mě
představoval velmi zvláštní výzvu, jakou jsem nikdy v životě nezažila.
Nemůžu uvěřit, že dovolíš, aby nás nějaká holka rozeštvala.
Promiň mi to, Uche! Mrzí mě že jsem tě tam nechala. A miluju tě. Naučila jsem se
nebát zcela se otevřít i možnostem, které mi předtím naháněly strach.
Poznala jsem, že nejsem dokonalý člověk protože jsem nedělala zrovna ta nejlepší
rozhodnutí. Fakt tě chci! Zvorala jsem to. A moc se omlouvám. Ale přece jen jsem
schopná mít zdravý vztah. To je Chris. Chodíme spolu. Láska a závazek znamenají
spoustu práce, ale já to nevzdávám.
Dobrý? Věřím, že láska slepá je, protože v mém životě emocionální pouto přineslo i
to fyzické. A díky tomu jsem poznal, že láska je někdy velmi nečekaná. Musíte
prostě následovat své srdce. Budoucnost vidím optimisticky a opravdu se na ni
těším. Uvidíme.
Potlesk pro nevěstu a ženicha!
-My jsme se vzali! -My jsme se vzali! Cejtim se parádně!
Pojď, kámo!
Ujistil jsem se v tom, že je to správné rozhodnutí. Vše bylo řečeno a záleží jen
na tom, že jsme šťastní. A navzájem se motivujeme k lepšímmu.
A.
A že se milujeme.
To asi taky.
Kdybych náš vztah měla popsat jednou větou, tak by to asi bylo: že je to pro mě
nedokonale dokonalý vztah.
To nedává smysl. Tvoje angličtina je fakt děsná.
Vysvětlím ti to později.
-Musíme společně. Ne, takhle se to nedělá! -Má se to řezat seshora.
-Ne, musíme začít dole. -Ne, nahoře! Tohle je začátek.
Láska je vážně slepá. Vzala jsem si vysněnýho chlapa a ještě mnohem víc.
A těším se, až s mým manželem začneme žít.
Nová kapitola.
Začátek našeho "navždycky".
Miluju tě.
Já tebe taky.
-Počkej, vždyť oba spadneme. Neblbni. -Neboj, já se srovnám. Tak jo.
LÁSKA JE SLEPÁ