‏"טיפאני, האם תיקחי לך גבר זה, ‏מיום זה ואילך…"
‏- לפני כשנה -
‏ברט, בהחלט כן.
‏כן.
‏אני שמחה מאוד להכריז עליכם כבעל ואישה.
‏אני לא חושב שאנחנו שם.
‏מרשל, אני לא מסוגלת לאהוב אותך.
‏מה שלומך? ‏-מה שלומך?
‏נתראה. אולי… אולי לא.
‏לא, את לא תראי אותי. ‏-טוב.
‏- שנה לאחר מכן -
‏התחתנו. זו הייתה חוויה מסחררת.
‏אבל זה עדיין כיף? ‏-כיף מאוד.
‏השנה הזו מרגישה ‏הכי ארוכה והכי קצרה בו זמנית.
‏היי!
‏וגם החברויות שנוצרו מתוך זה, ‏הן כל כך טובות.
‏היי! ‏-היי!
‏אני לא חושב שכולם המשיכו הלאה.
‏איך העניינים עם פול? ‏-סגרנו מעגל והמשכנו הלאה
‏וחשבתי לעצמי, "למה אתה עדיין מדבר איתי?"
‏ברור שיש לי רגשות אלייך.
‏כן, אני חושב שעדיין יש הרבה מתח.
‏אני לא מבינה איך את מתמודדת איתו
‏יום יום. הוא כמו ילד בן שש.
‏ראית את מרשל? ‏-חסמתי אותו.
‏לא ידעתי שאתן לא מסתדרות.
‏זה פשוט מבאס.
‏כשהפכנו לזוג, אני לא חושבת שהבנתי
‏את גודל ההקרבה שאתה עושה למעננו.
‏חיי הנישואים האלה זה עניין מורכב. ‏אבל זה פשוט, נכון?
‏זה נכון.
‏אתם מציבים רף חדש לאהבה שחורה.
‏איתה אני רוצה לבלות את חיי. ‏-זה חזק.
‏אני מרגיש את זה.
‏כשהוא שמח יותר, הוא שר יותר.
‏היו כמה סרנדות של שעה-שעתיים.
‏שעה-שעתיים? ‏-כן.
‏אין כיף באהבה אם היא לא קצת מוזרה.
‏- סיאטל, וושינגטון -
‏- טיפאני וברט -
‏זה כל כך מגניב.
‏תודה. ‏-טוב.
‏תיהנו.
‏תודה. ‏-תודה.
‏אתה רוצה שאני אציג אותנו עכשיו?
‏רוצה שאני אעשה את זה?
‏את תמיד אומרת "אנחנו משפחת בראון".
‏כן.
‏את תמיד עושה את זה… ‏-זה פשוט מתגלגל על הלשון.
‏היי, כולם.
‏אנחנו משפחת בראון.
‏מה שהיא אמרה. ‏-אנחנו עדיין ביחד.
‏יפה כאן.
‏באמת יפה כאן.
‏נהגתי ללכת על קו החוף הזה בכל בוקר.
‏עד כמה את מתגעגעת לסיאטל?
‏פורטלנד נחמדה. יש לה קצב אחר.
‏הייתי צריכה להתרגל לזה.
‏אבל אנחנו שם, אתה שם, אז…
‏זו הייתה הסתגלות גדולה עבורך.
‏כן. ‏-ו…
‏אם לא אמרתי את זה עד עכשיו, ‏אני די בטוח שכן,
‏אני רוצה לחזור ולהדגיש ‏עד כמה אסיר תודה אני
‏על כך שעשית את המעבר הזה בשבילנו.
‏בהחלט.
‏אנחנו נשואים כבר שנה.
‏עדיין נשואים באושר.
‏ומיד אחרי החתונה שלנו,
‏עברנו לפורטלנד בשביל העבודה של ברט.
‏אני אוהבת את הבחור הזה בכל לבי.
‏אוהב אותך גם, מותק.
‏תודה.
‏לא, אתה בסדר. ‏-טוב.
‏זו תקופת הרוך שלי.
‏שום דבר לא ילחיץ אותנו.
‏אני מנסה לעשות דברים ‏שקשורים לטיפול עצמי ולבריאות.
‏"תקופת רוך". אהבתי. ‏-כן.
‏אני חושב שזה מה שמשך אותי אלייך. ‏אני הייתי כל כך ממוקד מטרה…
‏לא הייתי אומר רציני, ‏אבל את היית הרבה יותר חופשיה, עליזה.
‏כן.
‏חשבתי שאולי זה מה שאני צריך כדי להפגין
‏את התכונות האלה,
‏כלפי חוץ.
‏הצד הזה באישיות שלי ‏לא יוצא באופן טבעי, אבל אני קורע מצחוק.
‏אתה מצחיק בטירוף. ‏-אני יודע.
‏את מי אתה מחקה הכי טוב?
‏אני חושב שאת זאק.
‏מה שאת צריכה להבין, טיפאני, ‏זה שאני מאוהב בך.
‏בכל לבי. אני מאוהב בך.
‏- האהבה היא עיוורת: אחרי החתונה -
‏איזה יום יפה.
‏- בליס וזאק -
‏כן, נהדר.
‏סוף סוף השמש יצאה קצת. קר כל כך.
‏טוב.
‏- מרכז בריאות - וירג'יניה מייסון -
‏שלום לכם. ‏-היי.
‏יש לכם תור?
‏כן. ‏-בסדר.
‏אנחנו משפחת גאוטסקי. לא אמרת את זה איתי.
‏אני חושב שעדיף שאת תגידי את זה.
‏כי אם אנחנו…
‏אם אנחנו כת, "אנחנו…"
‏בואי נגיד את זה. מוכנה? אחת, שתיים, שלוש.
‏אנחנו משפחת גאוטסקי.
‏אתה חסר הבעה. אתה חסר הבעה, מותק.
‏זה נראה מוזר אם אתה חסר הבעה.
‏אנחנו משפחת גאוטסקי.
‏חסר לכם שתשדרו את זה. ‏חסר לכם שתשדרו את זה.
‏את יודעת שכן.
‏איך אתה מרגיש, מותק?
‏טוב. כן, אני מוכן.
‏כן? לא בלחץ?
‏איך את מרגישה?
‏בסדר, נראה לי.
‏אני מרגישה טוב. אני מרגישה בסדר.
‏אני אוהב אותך. ‏-גם אני אותך.
‏אנחנו מוכנים. אתם מוזמנים ללכת אחריי.
‏אני חושב שהחלק הכי טוב ‏בנישואים זה שיש לך מישהו
‏שיבלה איתך את שארית חייך,
‏שיכתוב את הסיפור ביחד איתך.
‏זה החדר הזה, אתם יכולים לשבת.
‏תודה.
‏- חדר בדיקות צב -
‏"חדר צב". אני אוהבת צבים.
‏כן, הם כאלה מגניבים.
‏אף פעם לא חשבתי שאני צריכה בן זוג לחיים.
‏חשבתי שזה יהיה נחמד.
‏אבל מאז שיש לי אותו בחיים, השתניתי מאוד.
‏הפכתי לאדם טוב יותר, ובכנות,
‏זה אחד הדברים הכי טובים בנישואים. זה טוב.
‏כן. התפתחנו מאוד.
‏בליס לא אוהבת שאני מניח את היד שלי כאן.
‏זה לא נראה טוב.
‏נראה כאילו אנחנו "אחוקים". ‏היד חייבת להיות נמוכה.
‏שלום. ‏-היי.
‏מה שלום? אני ד"ר דאבה.
‏- ד"ר רהול דאבה ‏הרופא של בליס וזאק -
‏נעים להכיר. ‏-היי.
‏נעים להכיר. אז ספרו לי, ‏איך הולך עם ההזרקות?
‏אני חושב שעברו שמונה חודשים, נכון? ‏-כן.
‏כן, נהדר.
‏בדרך כלל מתחילים לראות שיפור ‏אחרי תקופה של שישה חודשים.
‏נוסיף לזה עוד חודשיים, ‏אנחנו אמורים לראות שינוי גדול.
‏אחד מהדברים שהפתיעו אותי
‏זה שהייתי כל כך מאוהב בבליס כשהתחתנו.
‏אבל עכשיו כשעברה שנה,
‏אני אוהב אותה הרבה יותר.
‏אני מעריך אותה הרבה יותר.
‏היא כל כך דואגת ואוהבת ו…
‏זו הסיבה שאני רוצה להקים משפחה.
‏אז הלכנו למרפאה
‏כי אנחנו צריכים לטפל בכמה דברים ‏בשביל התינוקות שלנו.
‏בשביל התינוקות הפרוותיים שלנו, זאק.
‏זאק צריך לקבל זריקות נגד אלרגיה.
‏יש לנו מספיק זמן כדי לחשוב ‏על תינוקות אנושיים, ואין לנו לחץ.
‏מה היו הסימפטומים שלך לפני הזריקות?
‏אם הייתי מבלה הרבה זמן ‏בתוך בית עם כלבים או חתולים
‏היה לי משמעותית יותר קשה לי לנשום.
‏חיות המחמד שלי נאלצו לעבור למשפחה שלי…
‏אני מבין.
‏…עד שנפתור את בעיית האלרגיה שלו.
‏יש לזה השפעה די גדולה ‏על החיים שלנו, הייתי אומרת.
‏לפני כמה חודשים הבאנו את הכלב שלנו, אשר,
‏והוא ישן במיטה שלנו לפעמים, אז הולך נהדר.
‏היה מאוד קשה להיפרד ‏מהתינוקות הפרוותיים שלי.
‏- אשר ‏הכלב של בליס וזאק -
‏הם החיים שלי.
‏- בליית' ‏החתולה של בליס וזאק -
‏אני אוהבת אותם כמו תינוקות אמיתיים.
‏זאק אמר לי שיש לו הפתעה בשבילי,
‏"אני רוצה להקריא לך סיפור."
‏הוא המציא סיפור ‏על אשר ובליית', שהם טלפתיים,
‏ויכולים לדבר זה עם זה ולחזות את העתיד.
‏ובגדול, תוך כדי הסיפור הוא סיפר לי
‏שאנחנו מביאים את אשר הביתה. ‏זה היה הכי חמוד בעולם.
‏אני התייפחתי, ובאותו יום הבאנו אותו הביתה.
‏אתה תמיד אומר לי שאתה אוהב אותי,
‏אבל אתה גם מראה את זה דרך הפעולות שלך, ‏ואני פשוט מתה עליך.
‏- א' מרטינז -
‏- צ'לסי וקוואמי -
‏היי! אנחנו משפחת אפיה!
‏אנחנו נשואים כבר שנה.
‏כן. נהנים מהחיים. אנחנו פורחים.
‏כאן עם החברה הכי טובה שלי ואשתי, צ'לסי.
‏עשיתם חימום?
‏אני כל כך לחוצה, אבל מתרגשת!
‏יהיה נהדר. ‏-אני לחוץ בשבילה.
‏עד כה החלק האהוב עליי בחיי הנישואים
‏הוא הלילות המשותפים.
‏אנחנו אוכלים יחד, ‏אחרי זה לפעמים אנחנו משחקים משחק…
‏אנחנו די תחרותיים כשזה מגיע למשחקי קופסה.
‏קוואמי תמיד מנצח אותי.
‏אשתי תתחרפן. ‏-כן.
‏- קווינטין ברי -
‏צריך ללכת. ‏-אתה יכול לצלם.
‏אני אצלם.
‏באתי לחוויה הזאת ‏כדי למצוא את אהבת חיי, להתחתן,
‏ומצאתי את האחד שלי.
‏אבל בכנות, לא לקחתי בחשבון ‏את הבונוסים האלה.
‏תודה לכם. ‏-נעים להכיר, אחי.
‏כמו לזרוק את הכדור הראשון ‏במשחק של המארינרס.
‏חמוד, נכון? ‏-אלוהים!
‏החולצות שלנו.
‏כן, זה חזק.
‏כתוב עליהן את שמות המשפחה שלנו, חבר'ה.
‏תראי את הכפפות הוורודות, צ'לסי.
‏זה כזה מושלם.
‏אני חובבת ספורט גדולה. ‏אני נשית מאוד, אבל גם ספורטיבית.
‏אני בקיאה בחוקי ספורט.
‏אל תשבו לכם ותחשבו, ‏"היא אוהבת ורוד ואין לה מושג
‏בחוקים של פוטבול, או בייסבול או כדורגל."
‏לא, זה לא נכון.
‏אני מכירה את החוקים.
‏סלח לי? ‏-את מכירה את החוקים?
‏אני מכירה את החוקים. ‏-היא מכירה את החוקים.
‏בואו נשחק!
‏בואו נשחק.
‏אני שמחה שאת זוכה לעשות את זה, צ'לס. ‏-כן.
‏אנחנו מאוד קרובים לזוגות האחרים.
‏צ'לסי וקוואמי גרים שבע דקות מאיתנו.
‏אנחנו נפגשים לפחות פעם בשבוע.
‏צ'לסי ואני מדברות בטלפון מדי יום.
‏אנחנו עד כדי כך קרובים ‏שכשאנחנו מטיילים ביחד,
‏אנחנו חולקים חדר אחד עם שתי מיטות זוגיות.
‏האמת היא שיש תמונה ממש חמודה ‏של זאק וקוואמי
‏ישנים במיטות מקבילות ‏והידיים של שניהם בחוץ,
‏בין המיטות, במרחק כזה.
‏זה די מצחיק. אז אנחנו שמחים
‏להיות כאן עם צ'לסי וקוואמי,
‏ולראות את צ'לסי זורקת את הכדור.
‏זה רגע גדול.
‏אני יודע שחשבת על זה, ‏אני יודע שהתכוננת לזה.
‏אני מתרגש בשבילך. אני מתרגש בשבילנו.
‏אל תגרום לי לבכות. ‏-את עומדת לצאת לשם.
‏את תהיי מעולה.
‏את תעשי את זריקת הכדור הראשונה ‏הכי טובה שקרתה אי פעם באולם הזה. טוב?
‏אני אוהב אותך.
‏גם אני אותך.
‏אני מתרגשת. ‏-קדימה.
‏יש לך את זה. ‏-אני בוכה.
‏יש לך את זה.
‏- אפיה ‏גאוטסקי -
‏ברוכים הבאים למשחק של המארינרס.
‏- טום האטילר ‏כרוז המשחק -
‏אלוהים, אני כל כך לחוצה. זה מטורף!
‏גבירותיי ורבותיי, תמחאו כפיים…
‏לנציגי עונה 4 של "האהבה היא עיוורת".
‏אלה אתם?
‏בשביל זריקת הכדור הראשונה היום,
‏קבלו בבקשה את צ'לסי אפיה, ‏ואת ג'ארד קלניק שיתפוס את הכדור.
‏קדימה, צ'לסי.
‏רוצה לעמוד במרכז?
‏זה שלך, ילדה.
‏זריקה יפה.
‏עשית את זה! ‏-זה היה טוב?
‏- ג'ארד קלניק - סיאטל מארינרס -
‏אוהבת אתכם!
‏כל הכבוד.
‏עשיתי כמיטב יכולתי. ‏-נעים מאוד. ג'ארד.
‏היי. נעים להכיר.
‏ג'ארד. ‏-היי, בליס. נעים להכיר.
‏מה המצב? ג'ארד. ‏-קוואמי.
‏איך היה, חבר'ה? ‏-היה מושלם.
‏היה מעולה. לא פספסת אותי.
‏תודה לצ'לסי, קוואמי, זאק ובליס ‏שהצטרפו אלינו היום.
‏ברכותיי!
‏זרקתי ישר.
‏עבודה טובה.
‏הוא תפס אותו עם הכפפה, ‏הוא לא היה צריך לזוז. היה מושלם.
‏אולסטאר קטנה שלי.
‏האולסטאר שלך!
‏היא הכוכבת הקטנה שלנו.
‏- מייקה -
‏אלוהים!
‏שלום, שלום! תראי אותך!
‏- אליזבת ‏אימא של פול -
‏מייקה!
‏אני כל כך שמחה לראות אותך. את נראית מדהים!
‏עדיין יש לנו אותו השיער!
‏איזו הרגשה טובה.
‏ליז ואני מדברות ממש כל יום.
‏היא שולחת הרבה הודעות.
‏אני שומעת ממנה לעיתים תכופות, ‏ובכנות, בשמחה.
‏הדבר האחרון שאני רוצה ‏זה שפול ירגיש לא בנוח,
‏אבל החברות עם ליז
‏גורמת לי להרגיש מוערכת ‏במערכת היחסים שהייתה לי ולפול.
‏אז לעובדה שהחברות הזו נשמרה ‏יש משמעות רבה עבורי.
‏כל כך כיף להיות כאן. ‏אני רוצה לעבור לכאן. אני רוצה לגור כאן.
‏אני אשמח שתגורי כאן. ‏גם אני חזרתי באופן רשמי.
‏ואיך את מרגישה?
‏טוב. התגעגעתי לסיאטל, ‏להיות קרובה למשפחה והחברים שלי.
‏אז זה טוב. ‏-אני לא יכולה להתאפק.
‏את כל כך יפה. אלוהים. ‏-בגלל שאני התאומה שלך.
‏את כל כך יפה. ‏-הלוואי.
‏מייקה, חגגתי 60, וחשבתי לעצמי, "אין מצב".
‏את לא נראית בת 60. ‏-כי אני עדיין בת 29.
‏לא. אל תספרי לאף אחד. אף אחד לא ידע.
‏בדיוק, נשמור את זה בסוד.
‏את יודעת שאני אוהבת לפגוש אותך.
‏קצת חששתי מהאופן שבו מערכת היחסים שלנו
‏תושפע מהכול.
‏אני לא רוצה לחרוג ממקומי ‏או לגרום לפול להרגיש לא בנוח.
‏לא. ‏-אני קצת בלחץ מזה.
‏את יודעת, מאז ומתמיד ‏אמרתי שבנים הם טיפשים.
‏אז לא משנה מה הוא חושב, ‏את חברה שלי ואני אוהבת אותך
‏ותמיד יהיה לנו את זה.
‏זה כל כך מתוק.
‏לא משנה איזו בעיה יש או אין לפול, ‏זה עניין שלו.
‏את לא חושבת כך? את מסכימה?
‏כן, בדוק.
‏אני מאושרת שיש לי אותך. ‏אני מרגישה שההיכרות איתך היא ברכה.
‏אני רק לא רוצה לגרום לבעיות ביניכם.
‏את לא. ‏-וזו הדאגה היחידה שלי.
‏אני נהנית לפגוש אותך… ‏-אני יודעת.
‏ולבלות איתך. זה כל כך כיף.
‏אני לא שולטת בעצמי. ‏אני כל כך מתרגשת לראות אותך.
‏גם אני. כל כך התגעגעתי אלייך.
‏אז מה באמת קורה איתך ועם פול?
‏אותך אני יכולה לשאול, כי אנחנו בנות, נכון?
‏נכון.
‏אבל באמת, עבר קצת זמן.
‏תודה. ‏-בבקשה.
‏זה קשה. אני חושבת שהיינו בשלב
‏שאם אתה לא יכול לדמיין אותי כאימא,
‏אם אתה לא רואה אותנו מתחתנים ‏בתוך עשר שנים,
‏מה הטעם לנסות?
‏לפחות לגבי האפשרות לדמיין את מייקה כאימא,
‏זה משהו שהיה לי קשה לעשות.
‏לגבי הפן הטיפולי שיש לחלק מהאנשים.
‏אני לא יודע. אבל בכל פעם שניסיתי,
‏אני יודע שלא הצלחתי לדמיין את זה בבירור.
‏אני לא כועסת שהוא הרגיש ככה. את מבינה…
‏האם אני חושבת שהוא צודק? לא.
‏אני לא כועסת שהוא הרגיש ככה או אמר את זה,
‏כעסתי שהוא אף פעם לא אמר לי את זה.
‏אני חושבת שעכשיו שנינו מחלימים…
‏ומעכלים.
‏זה קשה לכעוס על מישהו,
‏שהוא גם האדם היחיד שאתה רוצה לדבר איתו.
‏זה מצב בעייתי. ‏-שם אנחנו נמצאים כרגע.
‏מערכת היחסים שלנו הייתה נהדרת ואמיתית,
‏מה שמביא איתו גם הרבה כאב, כמובן.
‏עכשיו אנחנו פשוט צריכים ‏להיות שם זה בשביל זה.
‏כן.
‏כן. ואני אומרת לך את זה בשיא הפתיחות.
‏ממה שהבנתי, פול מדבר עם מישהי.
‏זה קצת צובט לי בלב.
‏קשה לשמוע את זה. ‏-כן.
‏במיוחד כשאני עדיין לא המשכתי הלאה.
‏ככה בערך אני מרגישה ‏לגבי הגירושים מאבא של פול.
‏זה קשה, אבל… ‏-כן.
‏אני לא יודעת איך קוראים לה.
‏אני לא ממש מבינה את המונח "אנחנו מדברים".
‏אבל החיוכים שראיתי על פול
‏כשהוא היה איתך, זה לא אותו הדבר.
‏אני אשבור לה את הברכיים.
‏רק שתדעי.
‏מייקה, הוא ואני דיברנו אתמול בערב,
‏והוא כמעט התגונן.
‏הוא אמר, "אני אוהב את מייקה, ‏אהבתי אותה, אני עדיין אוהב אותה".
‏התזמון. הייתם צריכים עוד זמן ‏לפני שהוא היה מוכן להגיד "אני מסכים".
‏אני חושבת שלשנינו עדיין יש רגשות.
‏אי אפשר לדעת מה יהיה בעתיד.
‏נכון. ‏-אבל…
‏אנחנו מדברים קצת. ‏-יופי.
‏כן. אני חושבת שקצת קשה לנו ‏להיות פתוחים לגבי מה אנחנו מרגישים.
‏אני חושבת שלשנינו יש חומות, ‏אף אחד לא רוצה להיות הראשון להגיד
‏"היי…" ‏-"היי, אני עדיין מרגיש משהו."
‏אני חושבת ששנינו קצת עצורים בקטע הזה.
‏הוא בהחלט דומה לאבא שלו ‏מבחינת התקשורת, אז…
‏זה משהו שמאוד התקשינו בו.
‏אז יכול להיות שתצטרכי לחלוב את זה ממנו.
‏זה כזה רומנטי. אני אוהבת אותך.
‏- ג'קי וג'וש -
‏זה מה שאני עושה.
‏אני אוהבת את הגבינות. ‏את השמפניה. אתה יכול לפתוח את השמפניה?
‏אני קצת רגיש ללקטוז, אבל…
‏אני יודעת.
‏זו הייתה שנה קשה. כולכם יודעים.
‏ירדו עליי באינטרנט.
‏אני יודעת שאני לא הבן אדם המושלם,
‏אבל לא ציפיתי להגיע לכאן
‏ולהתאהב במישהו אחר לגמרי ממי שבחרתי.
‏תירגעי.
‏הגבר שלי חתיך. לא מעניין אותי ‏מה אומרים על אוזני הכרובית-ברוקולי שלו.
‏זה בסדר. אני מלקקת אותן כל ערב.
‏אני אנסה לא לפגוע לך בפרצוף. ‏-אל תפגע בי. אני אצא מכאן פצועה.
‏את יודעת איך לפתוח את הבקבוק הזה?
‏וואו, תראה את זה. ‏-היי.
‏מה, מותק? ‏-כל זה יכול להיות שלך יום אחד.
‏תמשיכי להתנהג כמו שצריך, ‏וכל זה יכול להיות שלך.
‏תקנה לי את כל זה?
‏הנה.
‏קודם את. אני צוחק.
‏לא ידעת שאני רומנטי.
‏אתה כל כך רומנטי. ‏-לא ידעת.
‏אני תמיד חושב קודם כול עלייך. ‏-נכון.
‏למה לך יש יותר?
‏כי אני בחור גדול.
‏לחיינו. אני אוהבת אותך. תודה. ‏-לחיינו. גם אני אותך.
‏תודה. אני לא מאמינה שעברה שנה. ‏זו הייתה שנה ארוכה.
‏כן!
‏אני מרגישה כאילו אני איתך כבר 50 שנה.
‏אלוהים ישמור.
‏אתה מתרגש לקבל את המפתחות לבית החדש שלנו?
‏כן, אני מתרגש לעבור לבית הראשון שלנו ביחד.
‏כי הרבה אנשים אמרו שהקשר שלנו לא יצליח.
‏התפללו לכישלון שלנו.
‏כן. אמרו, "הם בחיים לא יעשו את זה". ‏-כן.
‏"הם בחיים לא יצליחו. ‏הם לא ייקחו את זה ברצינות."
‏אתה יכול להאכיל אותי? ‏בוא נהיה ממש רומנטיים…
‏קשה.
‏חשבתי שתתפסי את זה. ‏את יודעת כמה אני רומנטי.
‏זרקת את זה עליי.
‏לפעמים החיים זורקים עלייך דברים ‏מבלי שתצפי להם,
‏בגלל זה זרקתי את זה עלייך.
‏אני צוחק.
‏זו הסכין שסיפרת לי עליה, נכון?
‏כן, היא ממש חדה, נכון? ‏-כן.
‏עכשיו צריך להשחים אותו משני הצדדים, ‏ואז להעביר לצלחת
‏ולהחביא במיקרוגל כדי שלא יאכלו את זה.
‏- פול -
‏ואתה יודע שכשמערבבים את הגאמבו, ‏חייבים לערבב נגד כיוון השעון,
‏כי זה שולח תפילה נגד סופות הוריקן.
‏אף פעם לא שמעתי על זה. מצחיק. ‏-זה מה שסבא שלך היה אומר.
‏מגניב. אז…
‏זה יהיה מוזר אם אדבר ‏על הבחורה שאני יוצא איתה?
‏אתה מרגיש שיש לכם הרבה במשותף?
‏חובבת טיולים, אוהבת אוכל.
‏היא מאוד תומכת בכל החביבים שלי,
‏בניגוד למייקה, את מבינה? ‏-באמת?
‏לא יודע. אני מרגיש שהיא…
‏מייקה הייתה בסדר עם הבישולים שלי.
‏כן. ‏-והבחורה הזו אוהבת אותם.
‏היא יפה? ‏-כן, מאוד.
‏כן. פשוט אתה ומייקה הייתם זוג כל כך חמוד.
‏כן.
‏זה קשה לדעת שאתה עדיין אוהב מישהי
‏אבל רוצה להתקדם בחיים
‏בכיוון שונה.
‏אבל אתם ידידים ומדברים, נכון?
‏כן, בהחלט. דיברתי איתה היום.
‏זה מריח ממש טוב.
‏כן? ‏-תריחי.
‏תשאיר את זה על אש קטנה, שהבצל יתרכך.
‏רוצה לשבת בזמן שזה מתבשל? ‏-כן, בוא נשב.
‏זה נשמע כללי, ‏אבל אני מרגיש שמה שהכי השתנה בי
‏זו המודעות הרגשית.
‏הניסוי גרם לי להסתכל על עצמי,
‏וזה משהו שלא עשיתי לפני כן.
‏אני חושב שלהקשיב לרגשות שלך ‏זה הרבה יותר בריא.
‏לצאת עם מייקה היה קשה.
‏אחרי החתונה היא הייתה צריכה ‏לחזור לאריזונה,
‏וזו הייתה הפעם הראשונה שנפרדנו מאז התאים.
‏זה היה קצת הלם. חשבנו שזה יהיה ממש קשה.
‏אני מניחה שהרגשתם כמו זוג נשוי.
‏כן, במובן מסוים.
‏אבל נסעתי לבקר אותה לסוף שבוע ארוך.
‏יצאנו ובילינו. היה לנו כיף ביחד.
‏אבל די מהר אחר כך, ‏מייקה אמרה שהיא לא רוצה שנצא יותר.
‏ואני חושב שלא הייתי מוכן
‏לוותר על מערכת היחסים בשלב הזה.
‏כי אני מאמין שאם אתה מאוהב במישהי
‏ומרגיש שהיא האחת, ‏זה צריך להיות בראש סדר העדיפויות.
‏בכל מקרה, היא רצתה לסיים את זה ואמרה,
‏"אולי בעתיד נוכל לצאת שוב ‏אם נהיה באותו מקום."
‏ואני חשבתי לעצמי שזה לא עובד ככה.
‏את לא יוצאת עם מישהו רק כשזה נוח לך.
‏ואז היא חזרה לגור בסיאטל.
‏כן, וברור שעכשיו היא רוצה לצאת. ‏-הכול עניין של תזמון.
‏הכול עניין של תזמון.
‏מייקה בחורה יפה.
‏אני בטוחה שיש לה אפשרות ‏לצאת עם הבחורים הכי שווים.
‏היא הכי מקסימה שיש.
‏מצחיק, מה שאמרת לי אז בחתונה.
‏אמרת לי שכל דבר שהוא לא "כן" זה "לא".
‏ואני חושב שלקחתי את זה…
‏מייקה אמרה "אתה קודם", הנחתי שזה "לא".
‏כן!
‏אז אם מייקה הייתה אומרת "כן" קודם… ‏-חשבתי לעצמי…
‏אתה לא חושב שהיית משנה את דעתך?
‏כי בדרך לחופה רעדת ושקשקת,
‏ואמרת לי, "אני לא יודע מה אני אגיד".
‏ורגעים ספורים לפני שעמדתם בחופה, ‏עדיין לא היית בטוח.
‏כן. במבט לאחור,
‏אני לא יודע איך מרגישים כשמישהו בוחר בך,
‏מאשר אותך, ואומר לך "כן" בחופה.
‏אז אני לא ממש יכול להגיד ‏מה הייתי עושה אילו זה היה קורה.
‏מי יודע? פשוט המחשבה של "מה אם"
‏קופצת לראש. מה אם? אולי היית אומר כן.
‏כן.
‏אני חושבת שקרוב לוודאי ‏שאם היית מופיע לה בדלת, כורע ברך,
‏עם פרחים ושוקולד, מתחנן ואומר,
‏"אני אבלה את חיי בניסיון לחזור אלייך.
‏"את מסכימה?", אני חושבת שכן.
‏זו דעתי. היא לא אמרה לי את זה.
‏אני חושב שהיא הייתה יוצאת איתי ‏אם הייתי מסכים.
‏כן.
‏אם תחליט שכן, מאחר שהיא זו שנפרדה ממך,
‏אני אתן לך עצה. לתחנונים יש כוח רב.
‏- צ'לסי וקוואמי -
‏אלוהים ישמור. זה מדהים! זה מטורף.
‏בתאורה שונה… עכשיו אני לא רואה את הסגול.
‏אני עדיין רואה את הסגול שם. ‏אני רואה סגול וירוק בצד הזה…
‏יודע מה? זו שמלה קסומה.
‏כן, באמת. זו שמלה משגעת.
‏זו שמלה קסומה. ‏טוב, אני מתרגשת שתלבש את שלך.
‏"קדימה, יום נישואים ראשון"
‏- הכלב של צ'לסי וקוואמי -
‏"אני אלבש את מכנסי החליפה שלי, כן, כן"
‏אנחנו מתרגשים לחגוג יחד עם הזוגות האחרים.
‏אני חושב שלא יצא לנו לחגוג מאורע ‏יחד עם כל הזוגות האחרים.
‏אף פעם לא הייתה לנו הזדמנות.
‏נכון, לא הייתה לנו.
‏זו תהיה הפעם הראשונה. ‏-כן.
‏היינו בחתונות זה של זה.
‏זאק ובליס וקוואמי ואני ‏חגגנו יחד את החצי שנה שלנו.
‏קנינו עוגה והכול. היה ממש מקסים.
‏כן.
‏טיף וברט גרים בפורטלנד, ‏אז הם לא הצליחו להגיע.
‏מה דעתך… ככה המכנסיים נראים.
‏בבקשה תוריד את הגרביים.
‏אני אוריד את הגרביים. הם ירדו, בסדר?
‏בבקשה. ‏-הגרביים הם לא חלק מהחליפה.
‏בבקשה תוריד אותם. ‏-אני אוריד אותם, טוב?
‏לא, זה קצת מוזר. תוריד את החולצה.
‏אני יכול להוריד חולצה בעצמי. ‏אני עושה את זה כבר 33 שנה.
‏אני לא צריכה להוריד לך את החולצה. ‏אני אשמח שתוריד את החולצה.
‏ואני אוהבת להוריד לך אותה לפעמים. ‏בדרך כלל. בכל יום.
‏קוואמי מגניב, קוואמי מקסים.
‏מה?
‏זה נכון.
‏אני באמת מגניב. באמת.
‏אלוהים ישמור, קוואמי אפיה לנשיאות עכשיו.
‏אני כאן כדי לדבר אל העם.
‏דבר אליי, מותק. ‏-כן?
‏יום נישואים שמח. ‏-אתה נראה מעולה.
‏גני צ'יהולי
‏- בליס וזאק -
‏היי! נכון זה מהמם?
‏את נראית כמו ברבי. ‏-זה כל כך יפה. אני אוהבת אותך.
‏גם אני אותך. ‏-מה שלומך?
‏תראו אותם. ‏-היי! משפחת בראון.
‏- טיפאני וברט -
‏מה קורה? ‏-מה המצב?
‏נכון שזה יפה? ‏-מהמם.
‏מה נשמע, גבר? ‏-זאק.
‏טוב לראות אותך.
‏אני כל כך נרגשת לחגוג ‏את יום הנישואים הראשון שלנו
‏עם הזוגות האחרים.
‏הם החברים שלנו, ואנחנו נתמכים זה בזה.
‏אני חושבת שאנחנו, הבנות, ‏עדיין מוודאות עם עצמנו.
‏"רגע, כל זה באמת קרה?"
‏באמת מצאנו את האחד שלנו. ‏אני מצאתי את האחד שלי. מצאתי את אהובי.
‏גם אני. ‏-כן.
‏מי ייקח ראשון מהלחם?
‏אני לא אחכה כי לא אכלתי מאז הצהריים.
‏החמאה טעימה. ‏-כן.
‏אני אוהבת חמאה. ‏-זה מדהים.
‏הם יצטרכו לתת לי חמאה לדרך.
‏ממש. כף שלמה.
‏אז איך ההרגשה להיות נשואים כבר שנה שלמה?
‏אתם מרגישים שזה עבר מהר?
‏אני מרגישה שזו הייתה ‏השנה הכי ארוכה וקצרה בעולם
‏כי קרה כל כך הרבה, עשינו כל כך הרבה.
‏אבל יש גם הרגשה כאילו זה קרה אתמול.
‏אני מרגישה שאני מכירה אותו כל החיים.
‏כשנכנסתי הביתה לפני כמה ימים, חשבתי לעצמי
‏שהוא החבר הכי טוב שלי.
‏ואף פעם לא הייתי כזאת דביקה ‏עד שפגשתי אותו.
‏אני שמחה בשבילך.
‏אני גם מרגישה שזה עבר די מהר. ‏-כן.
‏עכשיו יש הרגשה טובה. ‏אני חושבת שזו פשוט תקופת ההסתגלות.
‏אני מנסה להתרגל לפורטלנד.
‏אני אוהבת לצאת להליכות בבוקר.
‏הייתי צועדת ליד "אולימפיק סקולפצ'ר פארק".
‏כל כך יפה שם. ‏-כן.
‏כן.
‏אני מתגעגעת להליכות הבוקר האלה. ‏אבל מצאתי מסלול חדש.
‏אני לא חושבת שהוא יפה באותה מידה.
‏קשה להתחרות בפארק. ‏-כן.
‏מאוד. אבל…
‏אני חושבת שאני מתרגלת לשגרה החדשה שלי,
‏ונראה לי שהוא די מקל על העניין.
‏אז הולך טוב. ‏-אני משתדל.
‏כן. הולך טוב.
‏כן.
‏אני חושב שהאחד שלך ‏זה מי שאתה יכול להיות אמיתי לידו.
‏ואני אפרט, מישהו שאתה יכול ‏להתנהג לידו הכי מוזר בעולם.
‏כן. ‏-והוא יאהב את זה בך.
‏כן.
‏אין כיף באהבה אם היא לא קצת מוזרה.
‏בדיוק.
‏זה כיף להיות אמיתי ואותנטי עם בן הזוג שלך.
‏זה מדהים. ‏-כן.
‏כמה הוא שר בבית?
‏לעיתים קרובות. כן.
‏שר לך, או בכללי? כמה זאק מזמר?
‏הייתי אומרת שבכל יום יש סוג של שירה.
‏הוא שר יותר כשהוא שמח או במצב רוח טוב.
‏היו כמה סרנדות של שעה-שעתיים.
‏שעה-שעתיים?
‏כן.
‏הייתי כל כך גמורה מעייפות שהייתי חצי ערה.
‏הוא שר לחיות, זה חמוד. הן אוהבות את זה.
‏בליית' אוהבת שאני שר. ‏-כן?
‏אולי יותר ממני.
‏חשבתי שבליית' לא איתכם עכשיו.
‏הוא שר לה כשאנחנו מבקרים אותה.
‏ממני היא בורחת כי היא כועסת שנטשתי אותה.
‏כן.
‏אנחנו מקווים להחזיר אותה בקרוב.
‏בחודש הבא אחרי ירח הדבש שלנו.
‏טיף?
‏לא, על השן. ‏-יש לך…
‏תני לי. ‏-לא.
‏תני לי. ‏-תודה.
‏אם הייתי משאיר את זה כל השיחה…
‏ככה נראית חברות.
‏אתה דאגת לה, והבעל נכנס לתמונה וטיפל בזה.
‏אני חושבת שבשבילי, ‏החלק הכי טוב בחיי הנישואים
‏זה שיש מישהו שמבין אותי.
‏אני יודעת שהוא לא ישפוט אותי,
‏אפילו כשאני מפקפקת בעצמי, הוא…
‏הוא מחזיר לי את הביטחון, ‏ואני חושבת שזה יפה.
‏תמיד רציתי את זמן האיכות הזה עם ברט.
‏לצאת לירח הדבש האמיתי הראשון שלנו ‏ולהתנתק לגמרי.
‏הוא הפתיע אותי עם ארוחת ערב על חוף הים,
‏ואמרתי לו, "מותק, תראה את הכוכבים, ‏בוא נישאר כאן כל הלילה".
‏ורעש הגלים ברקע, זה היה רגע קסום.
‏זה היה הדבר הראשון שעשינו רק שנינו לבד.
‏ואז גיליתי שהיא הזמינה ‏טיסה לקרטחנה, קולומביה.
‏- קרטחנה -
‏הוא לא ידע? ‏-כן. לא ידעתי.
‏הוא לא ידע. זו הייתה הפתעה. ‏-טיף!
‏רציתי לראות כמה הוא ספונטני.
‏זה מגניב. ‏-ומה שמדהים
‏זה שאף אחד אף פעם לא לקח אותי לטיול, אז…
‏זה היה נפלא. תודה. ‏-אני איתך, מותק.
‏קוואמי ואני עדיין לא הספקנו לטייל הרבה.
‏עדיין לא הייתה לנו הזדמנות, ‏בהתחשב בלוח הזמנים שלי ובעבודה שלי.
‏ואני רוצה להתייחס רגע להקרבה
‏שבעלי עושה למעני, ‏כי זה היה חלק גדול מחייך.
‏ואני לא חושבת שכשנהיינו זוג
‏הבנתי את גודל ההקרבה ‏שתצטרך לעשות למעני, למעננו.
‏אני יושבת כאן ומקשיבה לכל הסיפורים,
‏ומעציב אותי שעדיין לא הייתה לנו ‏הזדמנות לעשות את זה.
‏כן.
‏אני יודעת שהזמן שלנו לעשות את זה יגיע,
‏ואני רוצה לראות איתך עולם,
‏ואני כל כך גאה בכמה שהתפתחנו השנה.
‏אלוהים.
‏אנחנו גאים בכם. ‏-כן.
‏אני חושבת שכשרק התחתנו, ‏קוואמי ניסה להסביר לי
‏על הנסיעות וסגנון החיים שלו.
‏אני לא חושבת שהייתי מסוגלת להתמסר להקרבה.
‏תמיד דמיינתי…
‏אותי ואת בת הזוג שלי מטיילים ביחד בעולם…
‏אבל עולה מכאן שאלה ‏כי יש לנו את רוקי עכשיו, נכון?
‏אי אפשר פשוט לקום וללכת.
‏יש גם את העבודה שלך בסיאטל.
‏ואין לך את אותה הגמישות שיש לי.
‏אני מרגישה כאילו אתה נפרד מחלק מעצמך,
‏או שאתה עצוב להיפרד מסגנון החיים הזה.
‏אבל אני מתפשר.
‏אז במובן מסוים, אני מרגישה כמעט אשמה
‏שאני לא יכולה לספק לו את זה.
‏אני לא חושב שאני מפספס משהו. אין ציר זמן.
‏אבל אני כן חושב שאני מוכן ומתרגש
‏להתחיל לחוות יותר עם צ'לסי.
‏אני חושבת שנכנסתי לחיי הנישואים,
‏אולי באופן קצת נאיבי.
‏כן.
‏לא במובן רע, אבל הייתי כל כך אופטימית.
‏ואני חושבת… זה לא בהכרח קשה יותר,
‏אבל זה עמוק יותר, ודינמי יותר,
‏וזה מאתגר, זה מאתגר אותי.
‏אבל קוואמי מאתגר אותי. ‏זה מדהים וזה הופך אותי לטובה יותר.
‏אבל חיי הנישואים הם יותר אמיתיים, יש יותר…
‏זה מעודן ומפורט יותר ממה שחשבתי.
‏כן. ‏-יש לכם תוכניות לסוף השבוע הבא?
‏מה אנחנו עושים בסופ"ש הבא? ‏-זה יום ההולדת שלי.
‏יום ההולדת שלה. ‏-סופ"ש יום הולדת.
‏שנארגן מסיבת יין נוספת?
‏אנחנו חייבים לחגוג לצ'לסי.
‏ובליס ואני דיברנו.
‏דיברנו על ליגת הפנטזי פוטבול שלנו.
‏וחשבנו שאולי נוכל לארגן ביחד ‏משחק פנטזי פוטבול,
‏עם שחקנים אמיתיים.
‏אנחנו רוצים להזמין את כולם.
‏נרכיב שתי קבוצות,
‏אבל אני חושב שעדיין יש מתח בין הרבה אנשים.
‏אז מרשל יהיה קוורטרבק וג'קי תופסת קיצונית?
‏אני מדמיין את זה. ג'קי בהגנה, מרשל תופס.
‏הם יעמדו בקו. ג'קי תגיד, ‏"תהיה קשוח, מרשל!"
‏כנראה.
‏אני אגיד עוד משהו. ‏הבחור הזה יהיה בלי חולצה.
‏תן לאנשים את מה שהם רוצים.
‏טוב, נגמרה הבדיחה. סיימתי.
‏צחוק בצד רגע, זה אמור להיות כיף, נכון?
‏זה אמור להיות מקרב. ‏-כן.
‏כולנו יכולים להמשיך הלאה ‏ולסכם שמשאירים את העבר מאחור.
‏כן.
‏אני מלא תקווה לגבי זה. באמת.
‏מתוק שלי.
‏זה יוכל לייצר סביבה שתהיה
‏"בואו נדבר רק על המשחק, זריקה טובה, ‏תפיסה טובה". זו תהיה הזדמנות.
‏כן. ‏-וזה מחייב אותנו לתמוך אחד בשני.
‏אבל אנחנו גם חייבים לזכור
‏שאנחנו לא יכולים ‏להכריח אף אחד ללכת בדרך מסוימת,
‏ואני חושבת שאנחנו צריכים להיות בסדר
‏אם יהיו אנשים שלא יתחברו לזה. ‏-בדיוק.
‏כן. ‏-אי אפשר לדעת.
‏תרגום כתוביות: כרמל קוט