Viděli jste...
Když jsem potkala Nickyho, byl citlivý, pracoval v rodinné čistírně
a k tomu psal poezii. Všechno přirovnával k letnímu dni.
Sekáček v hrudi.
Nicky měl v puse papír z Arconie.
Lester z toho neměl dobrý pocit, ale doufal, že našetříme na byt v Arconii.
- Poslední, co mi řekl. - „Beautiful.“ „Krása.“
Když manželka nechce, abych jí rozjebal odkaz, neměla jebat jinde.
- Jak jsi to zjistil? - Viděl jsem je.
- Počkat, je 00:15. Obchod proběhl. - Arconia je v tahu.
Chceš ze světa udělat lepší místo? Přestaň ho zhoršovat.
Vsadím se, že takhle propašovali Nickyho tělo ven.
Ty krávo, vede to do Caccimeliovy čistírny.
Policie u něj našla tohle. Je to jeho ptačí píšťalka.
Nedovolím mafiánovi zničit mou budovu. Dlouho jsem před tím zavíral oči.
Odnes krevety ze svatby k panu Putnamovi. Bude vědět, co dál.
Jestli Lester zabil Nickyho, kdo zabil Lestera?
To nevím.
Odnesl jsem krevety. Když jsem se vrátil, byl mrtvý.
Viděl jsem kliku a zpanikařil jsem.
Mabel, s tím prstem jsi v nebezpečí. Netušíš, kolik za něj zaplatili.
- Komu? - Tu šmouhu jsem už viděl.
Je od toho, kdo ukradl ten prst.
Ukradli jste náš prst!
Sakra.
Cikády broukají, jejich píseň se vzdouvá. Sbor v horkém dni.
Tvůj smích je jako letní ovoce.
Jedno sousto, a jsem celý.
Vzduchem se nese příkaz. „Svlékat.“ A my poslechneme.
Jsi nádherná.
Jako letní den.
Nicky, počkej, až budeme v Positanu.
Dám ti vše, co budeš chtít.
Tohle ti připomene naši budoucnost.
Na světě není větší záhady, než je láska.
A taky většího rizika.
Když vyjde, udělá z vás boháče.
- Šedesát devět! - Jo!
- Sedmdesát. Sedmdesát jedna. - Šedesát devět.
Ale když nevyjde,
když prohrajete sázku a přijdete o všechno,
složíte, nebo zdvojnásobíte vklad?
Hele, jak jako myslíš, že je konec?
Tak, jak to říkám.
Končím.
Co se stalo?
- Nic. - Nic?
Něco se stát muselo.
Zařídil jsem ti střechu nad hlavou,
díky mně máš co jíst a navíc tě miluju.
Miloval jsi mě.
Teď sis jen zvykl, že na tebe čekám.
Zlato, ne. Poslouchej. No tak. Omlouvám se.
Máš pravdu, dobře?
Měli jsme spoustu plánů. Možná jsem trochu sešel z cesty.
Ale polepším se.
Je v tom někdo další?
Ne, to... To je jedno. Jde o nás.
- Kdo je to? - Nikdo.
A od tebe to fakt sedí. Rozdáváš si to s celým městem.
Zjistím, kdo to je. A až to zjistím, bude mrtvej.
Zeptej se, proč ukradla náš prst.
A proč nám ho náš portýr předal, než umřel.
A řekni, že si myslíme, že nám tak chtěl pomoct identifikovat vraha.
Jasně, jasně.
Ahoj, na Duolingu jsem teprve na šesté úrovni.
Mluvím i anglicky.
Díkybohu.
Nechtěl bych tu Duolingo sovu zklamat.
Kde je Sofia?
Máma je už pár dní pryč.
Jo, starala se o nás.
Chlapci, dejte nám chvilku.
- Není to bezpečný. - Chráníme tě.
Vinny, neukážeš mi přístroj na škrobení?
Co?
Vůbec mi to nejde.
To si nemyslím. Ta košile ti fakt sluší.
Ty jo.
Co?
Jo, pojď s náma. Máme přístroj.
- Ahoj. - Co se děje?
Co chcete?
Nechci bejt zlej, ale...
Má dcera ten prst poznala hned,
jak jste ho vysypali na můj stůl.
A čí to je prst? Myslíme, že patří vrahovi.
Vím jen to, že ho poznala.
Jako by patřil někomu, s kým spala?
Ona ten prst znala.
Jasně.
Já to nechápu.
- Lester nám dal prst Sofiina milence? - A čekal, že nám to bude stačit?
Proč nám neposlal vrahovo jméno?
To by nebyla další řada.
Vy tu ještě jste?
Většina lidí už je pryč, ale je fajn se rozloučit, než vše zmizí.
Jak jako vše zmizí?
Po dnešní tiskovce s oznámením kasina dojde k demolici budovy.
Je levnější všechno zbourat a začít od nuly.
Sajónara Arconie.
Sajónara Arconie?
JEN VRAŽDY V BUDOVĚ
Díl desátý – Řada pátá Můj dům...
Nemůžu uvěřit, že Camila budovu strhne.
Zmizí roky našich vzpomínek a historie.
Do tiskovky zbejvá pár hodin. Co poslední pohled na nástěnku?
Ne, promiňte, tohle používáme.
Fakt? Máte hromadu otázek, ale bez odpovědí.
Víte co? Měl jsem pro vás dýško, ale zůstane v kapse.
Tak jo, co víme?
Prst patří někomu, kdo tam ten večer byl.
Krom Lestera a Nickyho tam ten večer
byli jen miliardáři. A jim ten prst nepatří.
- To jsme řešili. - Ledaže...
Co když jim patřil. Víte, jak jsem jako malý kouzlil?
Už zase.
Při jednom triku jsem používal falešný prst.
Kdo tvrdí, že jeden z miliardářů si někde nemohl splašit prst nebo dva?
A co Camila?
Co má s těmi rukavičkami po babičce? Třeba něco skrývá.
Nebo Bash. Na ukazováčku má Oura prsten.
Může zakrývat stehy na nějakém falešném prstu.
A Jayovi prst opravdu chybí.
Vyřadili jsme ho, byl natočenej opačně. Třeba to tak ale není vždycky.
Ten prst mohl patřit komukoli z nich.
Zásadní otázkou je, kdo z nich spal se Sofiou.
Myslím, že jako její exmilenec bych měl odpovědět.
Co jsme si řekli o slovu „milenec“?
- Že se jím nebudu označovat. - Děkuju.
Koho si s ní umíme představit?
Jay je mladý sameček, ale umím si představit i Bashe.
Na někoho, komu je kolem 95, je překvapivě pevný. Možná je to Camila.
- Trocha holčičí akce. - Pozor na pusu.
Promiňte. Tohle jsou odpadky, že?
Abyste věděl, ta hra je jediná v historii,
na kterou si stěžoval stát New Jersey.
NEWARK! NEWARK! Muzikál
Tak mě napadá... Možná právě to je klíč.
Olivere, nemůžeme všechno řešit divadlem.
Ne, mluvím o tom, jak začínala produkce.
Za pomoci přátel ze staré země.
Jsme tu moc brzy?
- Stálo tam 12:30. - Jste tu právě včas.
Neměli jste se už vystěhovat?
Prostě porušujeme pravidla. Stejně jako zákony.
Máme na vás pár otázek.
A nepřestaneme, dokud nedostaneme pár odpovědí.
- Nejde mi to. - Vidím.
Co se tady děje?
Přišel vzkaz, že se řeší nabídka na kasino.
Taky jsem ho dostala, ale je to lež.
Vzkaz byl od nás! Jo.
- Co to dělají? - Nějakou improvizační hru na téma mafie.
Není to žádná hra, ale skutečnost!
Nahoře máme vyhazovače, co zajistí, že vás sem nikdo nepřijde zachránit.
Ve svetru? Miláček. Povídali jsme si o psech.
Jmenuje se Howard a je velice děsivý.
Máme na vás pár otázek, jestli nevadí.
- Pozvali jsme pár přátel. - Ahoj, lidi.
- Teď to schytáte. - Ty jo.
- Ahoj! - Smradi.
Zdravím, pánové a dámo.
Nová mafie, tohle je stará mafie.
Tak jaký je plán?
Zabijete nás?
No jasně.
- Jsem krvežíznivý zvíře. - Fakt nám hrabe.
- Tak jo, to stačí. Díky. - Vždyť jsme měli pomoct.
Méně je více. Jde o atmosféru.
Nechcete si to vyříkat?
- Jo. - Dobrý.
Ruce na stůl!
Ne...
Asi to myslí vážně.
Mluvte, nebo začnu sekat. Čí prst jsme to našli?
Vyřešíme případ, než zničíte budovu.
Ven s tím!
Dobře. Ježíši.
Můj není.
- Ty jo! - To je ale zvrat.
- Můj není. - Proč?
Omlouvám se. Chtěli jsme ten prst.
Mysleli jsme, že když mi jeden bude chybět,
třeba mi ho ten, kdo ho najde, dá. Ale nikoho jsem nezabil.
- Jsou skutečný. - Chápu, kam míříte.
Prosím. Zatáhni mi za prst.
Zatáhni. Prosím, zatáhni.
Další otázka. Kdo z vás spal se Sofiou?
Budou mluvit o mámě? O líbání a tak?
To není možný. Máma nikoho nelíbá.
Jen Ježíše. Tak jsme přišli na svět.
Asi to spíš kazí, než že by pomáhali.
Jo, syny propustíme.
- Díky moc. - Jo.
- Zbraně nechte na baru. - Fajn.
- Díky. - Dobrá práce.
Mabel, odlož ten sekáček. Nikdo nevěří, že bys sekala.
- Tohle místo je fakt hustý. - Jak jste se sem dostal?
Kolem toho ve svetru.
Camilo, deset minut do tiskovky.
Dobře.
Tak co hrajeme?
Mabel, co se děje?
Vím, kdo zabil Lestera.
On.
Asi bych měl říct „au“.
Co to kurva?
Bože, je to falešný prst.
Ten večer jste tu hrál. Spal jste se Sofiou.
Zavraždil jste Lestera.
Mabel, jak to víš?
Dostala jsem zprávu od Howarda.
„Někdo jde dolů. Je to beautiful. Beautiful.
Pardon, oprava.
Je to Beau Tillman.“
„Beautiful.“ „Krása.“ To psal Lester manželce před vraždou.
Nepsal o fontáně. Psal „Beau Tillman“.
To je něco. Poslal nám vrahovo jméno.
Fajn, byl jsem tam.
Kdykoli ti tři chtějí laskavost, pozvou mě ke hře,
náhodou prohrají prachy a bum, získají svoje povolení
nebo cokoli, co potřebují.
Je to dobrý systém, ale ten večer se to zvrtlo.
Dobrý, Nicky?
Je mi skvěle.
Jak jo, hned ráno mám návštěvu komunitního centra, pojďme na to.
Kdo u taťky úplatkem získá kasino?
- Sedíš mi na místě. - Jasně. Pardon.
- Zahřívám ti ho, Beau. - Fajn.
Nicky, přines starostovi pití.
Nejsem barman.
Není to složitý. Jenom na prst whiskey.
Tak na prst, jo?
Na prst?
Chce prst?
- Tady máš prst, kurva! - Do prdele.
Zasranej... Co palec?
Polož ten sekáček!
- Useknu ti ruku, ty zasranej... - Dost, Nicky!
- Ty jeden... - Do prdele!
- Co si to dovoluješ? - Měl jsem se ti postavit dávno.
Skončíme to.
Přestaň. Pamatuj na náš sen.
Viděl jsem toho dost. Píšu si poznámky.
Můžu s tím na policii!
Tohle si myslím o tom tvým deníčku.
Skončíš, až řeknu, že...
Tohle je moje budova!
Čím jsi mě to praštil?
Bože, máme tady mrtvýho mafiána.
Zavoláme někoho?
- Máte na to někdo člověka? - Přišel jsem o prst a litry krve.
Do prdele.
Kde je můj prst?
Kde je ten portýr?
Počkat. Nikdo neodejde, dokud to neuklidíme.
Takže už nehrajeme?
Naopak. Myslím, že hrajeme.
Hej, chlape.
- Všechno pohodě, jen potřebuju ten prst. - Já už ho nemám!
Bože, no tak.
Hele, jsou tu tři miliardáři
a starosta nejdůležitějšího města světa,
co ti chtějí vynahradit problémy.
Já už se uplácet nenechám. Na rozdíl od vás.
Táta byl taxikář. Makal, žil poctivě.
Nic z toho neměl.
Já chtěl něco dokázat, tak jsem udělal pár obětí.
Přiohnul jsem si pravidla, teď jsem starosta New Yorku.
Což je paráda, ale s inkriminujícím prstem jsem v hajzlu.
Takže naposled, kde je...
Sakra!
Vaše práce, naše práce je chránit město. Chcete mě zastavit?
Tak mě zabijte před těma kamerama.
Jo.
Ty kamery jsou Bashovy.
Stačí mu deset minut a dávka vitaminu D a ať se ti stane cokoli,
bude to na záznamu vypadat jako nehoda.
Co? Můj prst je tam? Je tam?
Tak je?
- Je tam můj prst? - Moje píšťalka.
Sakra.
Je můj prst tam? Kde je?
Kam jsi dal můj prst?
Hej.
- Pojď sem. Okamžitě sem pojď. - Bože.
Kurva.
Je to Beau Tillman.
No tak! Udělej správnou věc. Dej mi ten ukazováček.
Moji přátelé tě dostanou.
Ty nemáš přátele. Máš jen obyvatele.
Portýr je všem ukradenej. Dej ho sem!
- Říkám, že ho nemám! - Tak kde je?
Máš, co potřebuješ? Teď mi dáš, co potřebuju já.
NAHRÁVÁNÍ
Takže jo, zabil jsem Lestera.
Měl mi dát ten prst.
Lester měl pod svojí čepicí víc cti,
než v sobě máte vy.
Na někoho, kdo se přiznal k vraždě, jste v klidu.
Jo, protože když starosta na sedm minut zmizí,
hledají ho.
Tady ji máme. Kde jsou naši lidi?
Chlapi!
- Seberte jim telefony. Určitě nahrávali. - To jsou ti úplatní policajti.
Vy tři počkejte. Jen si to vyřeším.
Mobily.
No tak.
Je to vážně nutné? Je tam tlačítko „smazat“.
- Tohle vám neprojde. - Že ne?
Nikdo neví, že tu jste.
Nikdo neví, že to schodiště existuje.
Je to poetické.
Tahle budova padne. A vy s ní.
Poslední vraždy v budově.
No nic. Užijte si to. Jdu oznámit kasino.
Co váš volební okrsek?
- Jaký je náš plán? - Přemýšlím nad možnostmi.
Jo, zemřeme pomalou a bolestivou smrtí.
Tohohle se zbavte.
ODPADKY
Díky, že jste přišli.
Ceníme si toho. I vaší trpělivosti.
- Hej. - Jdu dolů.
Tam nikdo nesmí.
- Žiju tady. Jsem Howard. - Ven!
Jack, Janet & Chrissy KDE JSTE?
Mám seznam věcí, co vám chci říct, než umřu.
Ale mám ho v poznámkách na telefonu.
Jasně.
Co se děje?
Jen vy dva.
Až umřu, budete mi chybět.
Ne! Tohle nemůže být konec.
Charlesi, vím, že jsem si tě dobíral
kvůli dětství bez přátel a posedlosti magií,
ale teď přišla tvá chvíle.
Vyhoudiniuj nás odsud.
Kdybych měl to ramínko, odemkl bych zámek.
Určitě?
Ne. A stejně se k němu nedostanu.
Musel bych vyšplhat po tyči. Já už se po tyči nevozím.
Charlesi, po tyči se vozíš celou řadu, jestli mi rozumíš.
Jsi pan Tesťák, sakra práce!
Doktor mi poslal dopis ohledně té studie.
Moje skupina měla placebo. Testosteron v tom nebyl.
Promiň, ale neznamená to,
že za to všechno nemohly prášky, ale bylo to tebou?
Jasně. Že ses rozjel v dodávce, za to nemohl testosteron,
za to mohl borec Charles!
A jaks balil holky na Posledním dechu,
tos byl taky ty.
Na tom asi něco je.
Zachráníš nás,
tesťák k tomu nepotřebuješ.
Dobře, ale omlouvám se za to, co bude dělat moje tělo.
Co?
Uvidíte něco, čeho se nezbavíte, uslyšíte něco, co nezapomenete.
- Sklapni a dělej. - Jo.
Camilin klub
Díky, starosto Tillmane.
Howarde! Chlape! Tohle ke mně spadlo.
Nejsou to telefony Mabel, Charlese a Olivera?
Bože, potřebujeme svalovce. Kde je Vince a Randall?
Na nádvoří zachraňují ptáčky, co tam hnízdí.
Ale co naši ptáčkové, Millere?
Ta trojka je v pasti dole, musíme projít kolem policajtů.
Pomůžu vám kolem nich projít.
Jak?
Drazí Newyorčané, drazí hráči.
Když chci vydělávat, většinou to nevyjde.
Tohle mě nepřekvapuje.
Já na prohry zvyklý nejsem,
ale uklidňuje mě Napoleon.
U Aspern a Esslingu.
Jo.
Jistě se také často zabýváš Bonapartovými vojenskými kousky.
- Si piš. V jednom kuse. - Jo.
Prohra porazí mnohé, ale ne ty veliké.
Velicí využijí prohru a promění ji v ještě větší vítězství.
Jako u Wagramu.
Měli bychom se spojit a dát své jméno něčemu většímu,
než je první newyorské kasino.
Co koupíme, Pflugu?
Univerzitu?
Sochu Svobody?
Co New York Knickerboxers?
Bash, při vší úctě, fakt mě děsíš.
Stručně řečeno, Camilin klub bude revolučním kasinem.
V čem bude revoluční?
- To je THĒ! - THĒ!
- Jejda, tohle je fakt trapas. - Milujeme tě!
Přestaň hrát moji písničku, robotíku.
Napadl mě záznam na rozloučenou
v tajným herním doupěti dole.
Pokračujte v tom, co děláte, nechoďte za mnou. Pokud nechcete.
Všichni za THĒ!
Je to přímo dole. S dovolením.
Všichni za THĒ, ale žádnej stres.
- Co to... - Běž. Běž!
S dovolením.
Nejdřív se musíte uvolnit, abyste mi dali stoličku.
Znáte čínské hlavolamy
z Mystovy kouzelnické sady z roku 1953?
- Jistě. - Jo.
Jsou tam dva kusy, co zdánlivě nejdou rozdělit.
Čeká nás práce, budeme se muset snažit.
Tak to se hodí.
Chtěla bys být mnou. Určitě chtěla bys být mnou.
Olivere, udělej z rukou trojúhelník. Protáhni hlavu přeponou.
- Přeponou! Ne přilehlým úhlem! - Promiň.
Teď Točící se Derviš!
Určitě chtěla bys být mnou.
- Veselý kuřátko. - Už to chápu, otočím se.
Olivere, jako bys hrál míč bagrem!
Bože, pomoz nám.
Určitě chtěla bys být mnou.
- Teď mi dejte stoličku. - Dobře.
- Fajn.
Jdeme na to. Zkusím...
Pořádně!
- Bože. - Ano.
Takhle umřít nemůžeme!
Pěkný ponožky.
- To dáš. - Je to těžký.
Lez, Charlesi! Zaber!
- Dobrý. Jen tak dál. - Zaber!
- Levá a pravá. - Bože.
Dobře, chyť to... Nebo to zakousni.
- Dokázals to. - Jak se dostanu dolů?
Jako striptér nebo hasič, jak chceš.
To je ono!
Vybral si striptéra.
Určitě chtěla bys být mnou.
Olivere, Mabel! To nic, Howard je tady!
Kde jsou moji přátelé?
Starosta Tillman je vrah.
Zabil našeho portýra.
A já měl v krevetách jeho prst!
Poslední měla zaznít ta vražda.
Jde o nepodložená obvinění. Zeptejte se, kde mají důkaz.
Dobře, že se ptáte.
Zapněte si kamery.
Nevypínejte kamery, tohle je směšné.
To teď hrajeme ruletu? Fajn.
- Co to tady máme? - Tohle je...
Ještě nahrává. Poslechneme si to?
Přehraji jen to zásadní.
Co New York Knickerboxers?
Pardon, vydržte.
- Máma nikoho nelíbá. - Jen Ježíše. Tak jsme přišli...
Dobře, teď už to vyjde.
Takže jo, zabil jsem Lestera.
Co?
Jackpot.
- Bingo. - Uno.
Ten hlas známe všichni.
Že ano?
Bože, co by udělal Lester?
Byl to ten nejmilejší chlap, ale teď by asi řekl:
„Vypusťte Krakena.“
Pravdou je... Umělá inteligence. Je to podvrh.
Není to o nic lepší důkaz, než...
Ať neuteče!
Proč se nám to pořád děje?
Rychle, rychle.
Do prdele! Co to... Co...
...nevypovídat. Cokoli řeknete, může být u soudu použito proti vám.
Nechápu, že jsem vás volila.
- V jakém okrsku... - Držte hubu.
No, Lesterova vraha jsme našli, ale budovu jsme nezachránili.
Páni. Ale soustřeďme se na to dobré.
Moje kasino, kde největší hvězda země
může vystupovat jako hlavní bod programu.
- Bože, jsem fakt rozpolcená. - Co k tomu řeknete, THĒ?
- Mabel, promluvíme si? - Bez nich ne.
Když starosta zabil Lestera,
řekl, že kdo mu vrátí prst, ten bude stavět kasino.
Pak řekl, ať se postaráme o Nickyho tělo.
Nemohli jsme zavolat asistenty, to bylo fakt těžký.
Promiň.
Použili jsme Camilinu plachtu od malířů k přenesení těla.
- Ta bílá na Nickyho obleku. - Camilina bílá.
Kdyby Nickyho našli stejnou noc jako Lestera
někdo by tam hledal spojitost.
Bash měl Nickyho týden v kryokomoře.
To byla ta popálenina na uchu.
Já ho po schodech vytáhl do čistírny.
Mabel, ptala ses, jestli jsem dobrej člověk.
Ta historka asi dokazuje, že nejsem.
Ale myslím, že nejsem jako oni.
Nebo aspoň nechci bejt.
Řekl jsem to policajtům.
Snad to zachrání vaši budovu.
Snad můžu snít, že jednou budeme na pláži na Maledivách.
- Jak dlouho myslíš, že budeme sedět? - Na tom nesejde. Mám hromadu času.
Tak jo, jdeme.
To jsme zachránili budovu?
- Jo, zachránili. - Neuvěřitelné, zachránil jsem budovu!
Až po vás. Sajónara.
Můj byt je prázdný. Tvá matka tam už nic neukradne.
Jo, už jsem měla lepší chvilky.
Ale musela jsem zajistit budoucnost rodiny.
Nic neříkej. Vím, že jsi mě využila.
Pravdou je, že k tobě něco cítím.
Věděla jsem to, když jsi chytil brokolici pusou.
Tehdy jsem chtěla být tou brokolicí.
Jo.
Ne. Dost.
Co starosta?
To už dávno skončilo.
Přestala jsem čekat, až mě někdo vezme do Positana.
Prodala jsem miliardářům ten prst a vezmu se tam sama.
Letadlo mi letí za pár hodin a...
Sedadlo vedle mě je prázdné.
Sofio. Udělám něco, co jsem ještě neudělal.
Odmítnu nebezpečnou ženu.
Chybíš nám, Lestere.
Bez tebe to tu není ono.
Ale slibujeme, že se o to tady postaráme.
Děkuju,
moje malé kukačky, děkuju.
O 3 MĚSÍCE POZDĚJI
„Mezi námi vdovami.
Něco, co ti pomůže splnit si sny. Sofia.“
POSITANO ITÁLIE
Johnny.
Mami, jde o babičku.
Umírá.
Dej mi ji.
Rodina má vše, co potřebovala. Trochu jsi pomohla.
Ale tohle je moje práce, mami.
Tak už můžeš sklapnout.
- Babi? - Babi?
- Ne. - Babi.
Koukej na ty nováčky.
No jo.
Ahoj. Howard Morris, byt 3D.
Tajemník výboru, správce drbů.
Mocný přítel, hrozivý nepřítel.
Howard dnes také zkouší novou kolínskou.
Jo. Co je to s tebou? Máš svůj nejvilnější svetr.
Možná mám rande.
Právě včas. Howarde, návštěva.
Až po vás.
Ahoj. Přinesl jsem gardénie z máminy zahrady.
Připomínají mi zavražděnýho tátu.
Není to divný?
Hrozně divný, Vinny.
Jsou nádherný.
Ježíši Kriste.
Gardénie jsou jedovaté pro koně, psy a kočky.
Díl první Kudrnatá holka
Jsme připraveni na Cindin nový podcast?
- O čem asi je? - O vraždě.
Tohle se ti bude líbit. Odehrála se v zámoří.
- Zbožňuji britské záhady. - Ano.
Hele, můžu něco říct?
Tohle je významný okamžik.
Je to skoro přesně pět let,
co jsme se my tři dali dohromady
při poslechu Skutečných zločinů Cindy Canningové.
Charlesi, musím říct, že jsi za tu dobu lehce povyrostl.
Já vím. Je to divný.
Vlastně Cindě trochu závidím.
Je zpátky s novým super případem.
U nás to jsou už tři měsíce?
- Jo. - Tak fajn, Cindo. Do nás.
Jsem Cinda Canningová a toto je Kudrnatá holka.
Na dovolené v Británii jsem začala být posedlá dvěma věcmi.
Jasmínovým kvetoucím čajem, ze kterého mám rituál.
A novou záhadou.
Příběhem zahaleným londýnskou mlhou. O mladé ženě s kudrnami rudými jako krev.
Hlavní podezřelé z vraždy člena královské rodiny.
Veřejnost ji nenáviděla
a kvůli britskému bulváru jí lidé vyhrožovali smrtí.
- Já ale věřím, že je ta holka nevinná. - Jste v pořádku? Hej.
A cítím silnou potřebu ji chránit.
- Poslat ji do Ameriky. - Pomozte někdo.
V bezpečí asi bude jen tam.
Do prdele.
Ale The Pickle Diner je naše místo.
Ale Oliverovi tam nechutná.
Pravda. Otevřeme se novým místům. Restauracím v jiných částech města.
Panebože.
Howarde, co se stalo?
Nevím. Nesahejte na ni! Volal jsem sanitku.
Zhroutila se a pak...
Plazila se k budově, na konci sil. Byla to hrůza.
Takže je...
Vím, co si říkáte. Já si to říkám taky.
Je to hrozná škoda.
Co je hrozná škoda?
Že umřela na chodníku.
Aby byla v budově, chybí jen centimetry. Neodpovídá omezujícímu názvu podcastu.
- Její smrt působí jako promarněná šance. - Ne, říkám si, že je hrůza, že umřela.
Jasně, přesně.
Ale co přesně je „v budově“?
Přesně. Lester byl spíš na nádvoří, jestli chceme být hnidopiši.
A co prostor nad budovou?
Co si myslíme o něm?
„V budově.“ Takže za bránou.
Takže tamhle. Za tou čárou.
Panebože!
Cindo?
Pošlete sem někoho!
České titulky: Tomáš Slavík