Detta har hänt...
- Sazz var min vän. - Vi vill lösa mordet på henne.
Just det, för er podd.
Ben Glenroy?
Ben är död. Jag heter Glen Stubbins. Bens stuntman.
Hjälp mig få jobb på eran film.
Du har förlorat din stuntperson och jag min skådis.
Vi kan hjälpa varandra.
- Jösses, de är skjutna! - Det är Glen, men han lever.
Stubbins är stabil men medvetslös.
Kulan tog i plattan i huvudet och vände av mot Galifianakis.
Jag köper ditt galna jag i evighet.
Ger du mig ett dockarmband?
Jag friar till dig, Oliver. Jag vill gifta mig med dig.
Vi gifter oss den här helgen.
Sazz hade räknat ut det. Hon försökte kanske berätta det för mig.
Jag vill berätta nåt om din vän, Sazz. Hon var ute på radion,
och frågade om alla dessa hål i manus, som ni hade med i podden.
Det var så Sazz fick veta vad som hände i Västra tornet.
Hon pratade om en stuntman på en film som hette Projekt Ronkonkoma.
"Han blir min död!" sa hon.
Vad är Projekt Ronkonkoma?
Jo. Projekt Ronkonkoma.
Vem är stuntmannen? Nån vi kan prata med?
Inte precis.
För oss som är med i film och tv
betyder folk man jobbar med allt...
tills det är dags för nästa roll. Det är så lätt att tappa kontakten.
För två år sen
Prata med Pataki.
Hej, Spanko, hur går det för dig?
Ingen fara. Jag går just av scenen.
Projekt Ronkonkoma, självklart trummar jag ihop ett team.
Ibland träffar man på nån man inte vill släppa helt.
Och ibland kan de förändra ens liv på helt oväntade vis.
Jisses.
Vilken vurpa!
Den lär jag ut i min kurs Avancerade volter, som startar i vinter.
Har du gjort stunt förr?
Där är han.
Ursäkta, men ni får inte gå in.
Det måste vi, vi är hans familj.
Just det. Vi är familjen Stubbins.
Jag heter Oliver. Tösen här är Mabel, och så känner du förstås kusin Charles.
Hemskt fint att träffa dig.
- Den dialekten är ju ny. - Tja, den kommer och går.
Vi är här för att utreda ett mord, och nu måste vi få träffa Glen.
Glen är skör. Han får inte utsättas för förhör just nu.
Ingen fara, sötnos. Det är så milda frågor.
Som: "Vi hörde att Sazz grälade med sin lärling.
Var det du eller Glen Stubbins?"
Och: "Vad tusan hände på Projekt Ronkonkoma
på Erins gröna ö?"
Och: "Har du mördat vår vän?"
Ni kommer inte in. Punkt slut. Och vad är det med ölen?
- Vi tänkte bara... - Men, snälla.
...locka honom ur sin koma.
Trodde ni att lukten av öl skulle väcka honom?
Bara för att han är irländare? Tog ni med corned beef också?
Nej.
Vi tog med luktsalt. Det är väl ändå inte dålig smak?
Jag vet inte om det funkar ens.
Det funkar, absolut.
Vi har också ett Ouija-bräde, om han kan styra det med tankekraft.
ORAKELBRÄDE
Jaha?
Sköterskan skulle ringa om han vaknar.
- Vad gör vi nu, då? - Vad gör jag med all öl?
Sazz gav det till mig samma kväll hon dog, men jag dricker ju inte.
För, som ni vet, öl dricker ju bara bönder.
Oliver, jag tar hand om ditt bondöl för jag är en så god vän.
Vet ni, jag har tänkt.
Du gifter dig om några dar,
tänk om jag skulle bjuda ut dig på en icke-öl-drink och fira?
Charles, bjuder du mig på en svensexa?
Jag bryr mig inte om vad folk tycker, du är ingen isprins.
Schysst folk.
Bartendern från Concussions.
De tre idioterna som lovade att lösa mordet på Sazz.
- Vi håller på än. - Och lyckades fixa till en koma också.
Du är i stuntmännens värld.
Vi hörde att Sazz lärling på Projekt Ronkonkoma
ställde till det för henne.
Glen Stubbins stod i sluttexterna på den filmen.
Glen kom med för att ersätta Sazz lärling.
Snubben ställde till det så illa att Sazz måste svartlista honom.
Sazz krossade hans karriär, och Glen tog över.
Det är ju motiv nog att döda dem båda två.
Glen var aldrig vår skytt, utan är ännu ett offer.
Vem var hennes lärling?
- Vad hände på Projekt Ronkonkoma? - Jag kände honom inte.
De enda som vet vad som hände var Sazz, Glen och regissören.
Då får vi bara spåra upp regissören till filmen, som var...
Ron Howard.
Äntligen en kändis den här säsongen!
Avsnitt Nio - Säsong 4 Escape from Planet Klongo
För två år sen Inspelning Projekt Ronkonkoma
Ditt första yrkesmässiga stunt med eld.
Vi har gått igenom det här en miljon gånger.
Nu tar vi det en miljon och en gång till, va?
Steg ett, ta din susp från frysen och kläm dit den.
Steg två, smeta på det här runt dina mjukdelar.
Handleder, hals och vrister, allt som inte täcks av
det här.
Flamtålig väst, eller steg tre.
Ja, den är lite sliten. Kanske lite gammaldags,
men en present från farsan, och den har hållit mig säker i alla år.
Här, den är din. Prova.
Lägg på det här, för nu ska vi elda på dig.
Jag är så glad för dig.
Frank! Allt okej?
STUNTHÄMND??? STUNTVÄRLDEN?
SAZZ LÄRLING
Ja, det tog ju en stund, men nu är vi äntligen på spåret.
Frågan är bara: Hur tusan kommer vi fram till Ron Howard?
Jag har väntat med att säga det här för att få maximalt genomslag
men Ron-Ron och jag är nära vänner.
Och det är sant, för han kallar honom Ron-Ron.
Ni ska veta att våra porträtt hänger bredvid varann
på min favoritkineskrog.
Bredvid varann på ett slags tvärs-ovanför-sätt.
Mitt fejs täcks av en krukväxt, men min pompadour är som en pumpa.
Fint, era porträtt känner varann. De är ju otroligt hjälpsamt.
Hemskt att du känner mig så väl
och ändå tror att min story slutar där.
Året är 1988.
Jag hade hunnit med 10 dumplingar,
och vem träder in? Hollywoods egen Ron Howard.
Plötsligt delar vi på en à la carte-soppa så stark,
att vi svettas igenom skjortan.
Vi snackade inpå småtimmarna, med bar överkropp,
och kanske dansade lite på bordet.
Lite osäker, där. Slutet på kvällen är lite luddig,
ungefär som Ron-Rons bringa, som jag minns väl.
- Såg du Ron Howards bröstvårtor? - Herregud.
Som två små kardinalfåglar i snåren.
Låt oss säga att den storyn är sann.
Varför slår du inte din gode vän en signal och ger oss lite info?
Det här var före mobilerna, Mabel.
Jag har bara numret till hans fax,
men om vi bevakar kineskrogen hittar vi honom.
Vet ni vad. Jag ringer Tommy Hanks och får numret av honom.
Han är ju en av mina nära vänner, vet ni,
för en gång såg jag Polarexpressen.
Det är... Fast, på tal om Tom Hanks, honom borde vi bjuda.
Bjuda honom till vadå?
Min svensexa.
Vi har bokstavligen varit tillsammans sen vi lämnade sjukhuset.
- När skulle jag ha hunnit det? - Ursäkta.
Men inbjudningarna borde gå ut snart, Charles.
Du har cirka 50 timmar på dig, Charles,
och det betyder att du får använda e-post.
E-post, ja, det är inte det snyggaste, men det kan inte hjälpas.
Vi får hålla det enkelt.
Jag vill ha tre små grejor på min svensexa:
whisky, förstklassiga kändisar,
och att nån gör nåt pinsamt,
som vi håller hemligt resten av livet.
Du ska få en akronym som minnesramsa.
W-F-K-P-H.
Whisky, förstklassiga kändisar, pinsam, hemlighet.
Jag fattar. H-J-Ä-L-P.
Det verkar vara dags för mig att ge mig iväg.
Jag går och hittar nån som faktiskt kan hjälpa oss leta efter Ron Howard.
Kom in.
- Mabel! Så söt du är! - Hejsan.
Har vi bokat in nåt för idag?
- Skylar, hej. - Hej.
Har vi bokat in nåt åt Mabel idag?
Kanske, jag minns inte.
- Det är okej om du har glömt. - Jag har inte glömt...
Du är trygg med mig, ingen fara.
Nej, ta inte ut nån ledighet för det, snälla du.
Okej, hej då.
Jag pallar inte längre.
Förlåt, men det fanns inget bokat idag.
Jag ville faktiskt bara fråga...
Om filmen?
Det ska jag säga. Filmen lär bli riktigt skitdålig.
Jag avskyr kläderna. Hemska.
Eva Longoria är ständigt upptagen
med nåt TED-talk, eller nån miljardärs födelsedag.
Systrarna Brothers tar knäcken på mig.
Men de ber om fler Mabel-scener, och det är spännande,
nånting om din erotiska asexualitet.
Ja, det är tröjorna.
Och alla förslag som Marshall skickar blir sämre och sämre.
Jag minns inte ens det manus jag först blev kär i.
Jag vet inte om det är de två kaffelavemang jag tog i morse,
men jag börjar tro att systrarna Brothers inte är enäggstvillingar.
Jag kom bara för jag försöker spåra upp Ron Howard.
- Vet du möjligtvis var han finns? - Självklart vet jag var den jäveln är.
- Gör du? - Ja då, Mabel.
Man är ingen här i stan om man inte håller koll på Ron Howard.
Han är faktiskt i New York nu och filmar.
Inget vet vad eller med vem,
men det lär vara väldigt självbiografiskt,
väldigt litet och väldigt privat,
och budgeten är på 200 miljoner dollar.
Får jag fråga en sak?
När du pratar, säger du "bro", då?
- Nej, jag hänger med sjuttioåringar. - Precis vad jag trodde.
De här sidorna är riktigt bottenusla.
Jag har en idé.
Om jag ger dig Ron Howards adress, kan du göra nåt för mig?
Du tar en titt på de här sidorna
och ser till att de låter som riktiga Mabel? Vad sägs om det?
Om det här leder nånstans hjälper jag dig när jag är tillbaka.
Ja.
- Var så god. - Tack.
- Hej då. - Hej.
Alla ska skriva på en NDA för Escape From Planet Klongo innan vi börjar.
Okej, jag ska visa.
Om jag säger mitt namn öppnar Ron Howard dörren på vid gavel.
Jag borde nog göra det. Väktarna älskar Brazzos.
Jag är som deras prinsessan Diana.
Det kanske ska vara jag, mest för att jag inte är nån av er.
Vänta. Har ni brickor?
Jadå, jag har en bricka.
Från tv-serien Brazzos. Din far såg den säkert.
En Emmy-nominering för ljudet.
Ursäkta, vi vill prata med mr Howard för en utrednings skull.
Vi är proffspoddare, Bara mord i huset.
Vi är den populäraste mordpodden på Upper West side
och sponsrad av en deli-kedja.
Jaha, men ni kommer inte in.
Om du bara kunde säga till Ron-Ron att Ollie Putnam är här.
Nej, nej. Berätta om à la carte-soppan.
Starkt, starkt...
Han fattar.
Nu ska jag vara riktigt tydlig.
Jag tittar inte på tv, och grattis till podden.
Det är ju jättestort.
Det är så otroligt att du har ett internskämt med Ron Howard,
men släpper jag in er förlorar jag jobbet.
Då har jag inte råd att ta mina kusiner till Disneyland
och den resan har vi planerat i åratal.
Så. Om min chef hör på: Försvinn härifrån!
Okej.
Det var ju en charmig bortkörning.
Bakgrundsaktörer.
Ja?
Ni skulle vara här för tio minuter sen! Sätt fart!
Tiden. Bakgrund!
Ha så kul med kusinerna.
- Ta din bricka. - Ja.
Tack.
Jag behöver väl inte skådespela, va?
- Nervös? Din hobby är att jaga mördare. - Mycket mindre skrämmande.
Goda nyheter.
Så fort vi kliver in på scenen ser Ron-Ron mig och hämtar oss.
Ingen fara. Bakgrundsaktörer brukar inte göra så mycket.
Agera bara naturligt.
Jag har inte tänkt på det förr,
men jag tror jag ska lägga in Loretta som min akutkontakt istället.
Ett helt nytt liv.
Ger mig kalla kårar.
Hör på nu.
Nu ställer ni alla upp och ger oss er bästa reaktion på fruktan.
De tio bästa får stanna.
Ni sa ju att bakgrundsaktörer inte ska göra så mycket.
Raring, nu gör de det, så spänn fast dig!
Nu kör vi, hör ni. Ställ upp er här.
Ska jag ta i eller ligga lågt?
Eller förmedla outsäglig skräck bara med tänderna?
Inte det.
Först du.
Du är med.
Vad ska jag göra?
Jag tror jag tar i, det gör jag. Jag hoppas på ta i.
- Du är ute. - Fasen.
Sista budet: Jag ligger lågt.
Det är sofistikerat, och räcker för vita duken.
Du håller oss verkligen på halster.
Du.
Ligga lågt, sa vi ju?
Det där var mitt låga.
Du är med.
Tack.
- Herregud, Brazzos? - Kul att träffa ett fan.
- Ron vill säkert säga hej. - Gör du statistroller nu?
Vad sorgligt. Du får vara med i filmen.
Du är med ännu, ja, du är med.
Den här vägen.
Nej, jag klarar inte det här.
Du.
Fint, du är med. Iväg till garderoben och sminket.
Är du en ängel?
Slappna av. Du är på sjukhuset.
Du blev skjuten i huvudet.
Icke. I hjärtat.
Det kom några vänner till dig förut.
Några gamla gifta gubbar och deras skötare.
De ville veta nåt om stuntkillen på Projekt Ronkonkoma.
Just det, nej. Jag måste prata med dem genast.
- Jag säger att du är uppe. - Genast.
Och så...
gör du mig äran att
bli mrs Stubbins?
För jag är Glen Stubbins.
Just, ja. Jag hämtar din doktor.
- Okej. - Ja.
Får jag ett rum utan råttor?
För två år sen Inspelning Projekt Ronkonkoma
Okej.
Glöm inte att andas djupt innan de tänder på.
Det sista du vill är att få lågor in i lungorna.
När regissören skriker "Bryt" slutar du och faller ner
och låter honom släcka dig.
Sen väntar du drygt 30 sekunder innan du gör nåt mer,
om du skulle tändas igen.
Redo?
Självklart är du redo.
Såja, gå nu och gör min pappa stolt.
Jag gör det för Sazz.
Hur ska Ron-Ron kunna känna igen mig så här?
Den kvällen på kineskrogen
var min estetik inte som nån skumtomte i naturlig storlek.
Varför måste vi ha spandex när Mabel klarar sig med smink?
För att ni killar, är ett gäng klongoner
- och jag bara är en tjej. - Just det, klongoner.
Ursäkta, vad är det här för en film?
Ser vi just nu slutet på Ron Howards karriär?
Nej då. Det jag lärde mig om Ron vid soppan
är att man ska lita på honom.
Jag sa honom:
"Ron-Ron, du har en underbar hjärna." Det älskade han.
Han körde bara i sitt kreditkort och betalade för hela soppan.
Jösses, killar.
Jag måste sticka till sjukhuset. Glen Stubbins är vaken.
Jag ber dem nog också ta bort den del av min hjärna
som har sparat bilden av er i spandex.
Vadå?
Ja.
Förresten har jag tänkt på din svensexa, och har nog en vinnare där.
Nå, men äntligen, säg det.
Hoppas du blev inspirerad av spandex och kulorna.
Minns du stället med varmkorv
- som vi gick till? - Ja.
Det fanns en telefonkiosk där, som inte var nån telefonkiosk?
Utan dörren till en lönnkrog?
Jag tänkte att vi kunde göra nåt sånt.
Varmkorv med min polare.
Det är som om jag har tagit uppåttjack.
Minns vi alls W-F-K-P-H?
Whisky, förstaklassens kändisar.
Pinsamhet i hemlighet.
- Minns du det? - Ja.
Det lät som om din plan saknade de enklaste parametrarna
på grund av glömska.
Istället är boven i dramat medveten illvilja.
Okej, glöm det.
Du bär inte heller detta.
Statister, in på scen.
Är du tillbaka, raring.
Vadå? Är det du?
Vad är...
Vad... Nej!
Nej, nej! Stopp, sluta!
Okej, in med er allihop.
Sätt igång.
Ron-Ron. Är du där?
Det är jag.
Du får inte prata med Ron.
Hör på nu, allihop.
Jag gör tecken och ni ser på monstret
och ser rädda ut. Sen springer ni åt det hållet.
Okej?
Bra.
Jag kan våra sätt att agera. Följ mig.
Bakgrund!
Och börja.
Spring!
Spring, mina klongoner!
Jag köper tid åt er!
Låt inte min död ske förgäves!
- Monster! Nej! - Vad tusan är det med honom?
Charles! Skärp dig, va?
Eller blir det här som min svensexa?
Din svensexa?
Jag borde kanske bidra lite.
Kanske en kvällstur med cigarr på Gowanus-kanalen?
Eller middag med spa där man får fiskpedikyr,
och sen får man fisk-omakase. Va?
Nej, vänta! En rodeltävling med proffsrodlare?
Är det gott nog åt dig?
Eller kanske ett medlemskap i en akrobatisk strippklubb och en elefant?
Och inte vilken elefant som helst. Utan en förstklassig elefant.
Babar. Dumbo.
Eller kanske den som blev viral på zooägarens huvud?
För det spelar ingen roll. Ingen kommer nämligen.
För du är... outhärdlig.
Bryt?
Vem antog de där idioterna?
Klipp bort dem och anteckna dem på min svarta lista.
Regissören ber er att gå hem.
Nu.
Ledsen, Brazzos.
Om ni nu ställer upp er, vill Ron Howard säga hej
och tacka er för jobbet idag, innan kameran går.
Var är han?
Hemskt ledsen.
Han är död.
Min Glen.
- Vad hände? - Vet inte.
Han verkade okej, och fick mig att skratta.
Jag ringde hans anhöriga för att säga att han vaknat,
och när jag återvände...
Senaste nytt: Nicky "The Neck" Caccimelio,
Brooklyns kemtvättarkung, rapporteras saknad.
Fast han lär ha band till brottssyndikatet Caputo
säger myndigheterna att det rör sig om rent spel nu.
Vem mer ringde du om att Glen var vaken?
Bara er och hans akutkontakt. Sazz Pataki?
Ringde du till Sazz?
Och en man svarade?
Gjorde jag nåt fel?
- Kameran går! - Och börja!
För två år sen Projekt Ronkonkoma
Ut med dig, din råtta.
Ner på marken.
Det här är för Don Antonio.
Bryt!
Släck elden.
Ja!
- Ja! Jag sa ju det! - Klart.
Ja!
Vad var det jag sa?
Jösses!
Oj, nej!
- Behöver du hjälp? - Nej då.
- Jag behöver ingen hjälp. - För jag kan, om...
Nejdå, jag har redan bett om för mycket.
Jag vill ju inte vara outhärdlig.
Du är min akutkontakt.
- Vadå? - När jag fyller i blanketter,
sätter jag dit dig.
Jag vet att du valde mig. Nu är det Loretta.
Jag trodde alltid att Mabel en dag skulle ge sig av.
Men du och jag... jag har trott att vi
skulle bli gamla... och dö ihop.
Missförstå mig inte,
jag gillar verkligen Loretta.
Men nu är jag den där udda killen.
Femte hjulet på dina dejter.
Som säger: "Ska vi inte dela efterrätten på tre?"
Jag ville inte ge dig nån svensexa.
Jag ville bara fira vår vänskap.
- Jag är hungrig, om du vill äta nåt. - Vi kan ju gå till den där kineskrogen.
- Kan du hjälpa mig? - Ja, det kan jag.
Du vet att vi förblir vänner ända till slutet.
Jösses, jag mår fint.
Du behöver inte säga nåt snällt.
Särskilt inte med ögonkontakt.
Kan vi ta det bakom menyerna?
Det kan funka, ja.
Jag hade ingen svensexa vid mitt första bröllop.
Jag hade ingen bestman.
Det är okej om det inte blir nån svensexa den här gången heller.
Men jag vill att du blir min best man.
- Nudlarna verkar goda. - Om du mår bättre av det
får du vara min nödkontakt, om jag faller.
Vi kan låta göra koloskopier ihop.
Ja, visst.
- Dumplingarna, kanske? - Vill ni ha nåt att dricka?
- Två Johnnie Walker. - Självklart.
Vart ska du?
W-F-K-P-H.
W-F-K-P-H?
Var så goda.
Whiskyn.
Och vår pinsamma hemlighet.
Jättebra!
Det är ju inte den svensexa du drömmer om,
men ändå.
Charles, det är perfekt.
Fast vi saknar en förstklassig kändis. Bara så där.
Du?
Okej, Charles.
Nu går jag bakom menyn igen,
tills pinsamheten ebbar ut.
Jag har inte bokat bord, men finns det nåt för en person?
Nu skämtar du.
Kändisen.
Du fixade det!
Herregud.
Det är ju du. Ollie.
- Det är Ron-Ron. - Ron-Ron!
Jag älskade det där i Mayberry när du försvann i fiskhålet.
- Nämn aldrig det. - Äsch, släpp det.
- Låt det vara. - Nej.
Mabel, tack och lov. Bev sa att du hjälper till med de senaste sidorna.
Fan. Marshall, jag är inte på humör för det nu.
Men det går ju fort.
Skulle Mabel säga:
"Namnet är Mora. Mabel Mora."
Eller: "Jag heter Mabel, jävla-Mora!"
- Nummer två, tror jag. - Jag säger inget av det där.
Herregud, det är jättedåligt.
Snälla. Bev sparkar mig om jag inte får till det.
Jag gör vad som helst.
Jag kan inte fånga din röst.
Jag tror inte min röst måste fångas.
En person till är död. Hade jag löst det här fallet
eller hittat vinkeln med stuntmannen tidigare hade han levt nu.
Men det gör han inte.
Oj.
Det var en Mabel-dialog!
Är det okej om jag...
Sen lutar sig Hanks över mig och säger:
"Jag gillar faktiskt inte ranch-dressing."
Det är så bra!
Ron, apropå roliga historier,
vi hörde att det var rent kaos på Projekt Ronkonkoma.
Då behöver jag en whisky till.
Den blev faktiskt aldrig klar. Jag minns alltihop, dock.
Det är alltid rätt spänt på inspelningar när det ska ske nån stor stuntscen,
och dubbelt upp om eld är inblandat.
Pass på. Och börja!
Men allt gick så bra.
Bilen tvärnitade,
stuntmannen kastades ut på marken,
fick bensin över sig,
och blev övertänd.
Det blev exakt rätt.
Satan!
Jag vrålade "Bryt!"
Bryt!
Släck elden!
De släckte killen.
Nu går vi till steadycam.
Fast killen väntade inte tills han var helt släckt.
Han började gå mot mig...
Snyggt jobbat!
...och sa att han hade nåt att visa mig.
Plötsligt flammar han upp igen.
Men jisses!
Brände av ögonbrynen på mig.
Jag vet att jag säger "jävlar" en massa,
men inte så jävla mycket.
Du har kanske rätt.
Jag borde ha bättre självförtroende. Det funkar ju för dig.
- Vill du ha en öl? - Ja.
Du fick ju till slut ett manus godkänt.
Det stämmer.
Vad nu då?
- Ron? Ron-Ron? - Ron-Ron.
Vi måste få tag på den stuntmannen.
I så fall kan ni väl ta tillbaka mina skor?
Han stal dem ur min trailer. Jag fick gå och köpa nya.
Jag kan inte jobba utan dem.
De har extra stoppning vid hälarna.
- Precis som på elementet. - Det är vår kille.
- Minns du vad han hette? - Jag glömmer honom aldrig.
Rex Bailey.
Jag har en bild på honom, om det hjälper.
Jag har alltid bilder på svartlistat folk.
Här är han.
Det ser ut som...
Ja, men tänk till ett skägg.
Och glasögon.
Och en mörk pottklippning.
Herregud.
Vilken jäkla vurpa!
Har du nånsin gjort stunt förr?
Jag försöker bli författare
men jag skulle inte säga nej till en inspelning.
Ditt första professionella stunt med eld.
Redo?
Släck!
Okej. Vi övergår till steadycam, fast jag sa...
Mr Howard?
- Mr Howard. - Snyggt jobbat.
Vill ni läsa mitt manus?
När fick du skägg, tösen?
Vadå? Är det du?
Vadå?
Nej, nej!
Only murders in the building: Filmen - Skriven av Sazz Pataki
Marshall?
Varför står det att manuset är skrivet av Sazz Pataki?
Charles (Gammal) - SAZZ LÄRLING ÄR MARSHALL P. POPE!
Översättning: Eva Söderqvist