Előzőleg...
„Ezt az ősrégi történetet sikerült leporolni,
káprázatossá tenni és új életre kelteni.”
Szent ég! Az anyád mérgezett meg!
Szólok a zsaruknak.
Az anyád bevallotta, hogy megölte Bent.
Tudom.
De nem ő tette.
Te voltál a liftnél Bennel.
Mit kívántál?
A Grace New Orleans: Családi klinikától hívtak.
Hajlandóak megvárni.
- Sazz! - Sazz!
Valamiről beszélnünk kellene.
- Érzékeny téma. - Jó. Persze.
Ha már ünneplünk, felmegyek,
és hozok egy üveg 1966-os argentin malbecet, amit félretettem.
Hé, mi tart ilyen sokáig?
Sazz nehogy megigya nélkülünk a Malbecita del Cielót!
A mozgókép több mint száz éve keletkezett.
Azóta pedig számtalan sok képsor
égett bele a memóriánkba.
Azóta ráadásul
azt is kérdezhetjük magunktól: „Így nézek ki futás közben? ”
A tanító bácsi adta föl.
Mindjárt megőrülök.
Segítened kell.
Naná, csajszi!
Régi családi videókat nézve
nehéz magunkat belelátni az egykori szereplőbe.
„Ez tényleg én vagyok? Vagy csak az, aki egykor voltam? ”
„Tényleg azt akarom, hogy ilyennek emlékezzenek rám? ”
De rólunk legalább a vászon őriz képeket.
Így Ben Glenroy is tovább élhet a mozi- és tévéfilmjeiben
meg egy Super Bowl-reklámban, amiben egy kisbaba elvette a csilistálját.
Pár órája oldottuk meg a gyilkosságot, felgöngyölítve
nem csupán egy, hanem két Broadway-producer bűneit.
Így hát ezzel, barátaim podcastföldén,
újabb évad végére ért a Gyilkos a házban.
A következőig búcsúzik Charles Ha...
Mi a franc?
Jesszusom!
Túlfeszültség. Már jó ideje nem volt.
A régi szemétégető lezárása óta.
Mondjam újra az utolsót? Vagy csak a végét?
Visszajött az áram.
Kéne egy, tudod...
És tessék!
...den Savage.
Ezt a Charles Ha után ragaszthatod.
Jó, hozom is a ragasztógépet.
Micsoda este, mi?
Nem megyünk föl hozzám inni rá egyet?
Koccinthatnánk a csodákra, amiket véghezvittünk.
Szívesen elérzékenyülök, főleg jóféle szesszel.
Én nem, de a szesz bejön.
Akkor iszkiri!
Remek.
Külön tartogattam a malbecet.
Fura, hogy Sazz nem ért le vele.
Tényleg. Mi történt vele?
Ki tudja. Tipikus Sazz. Hol itt, hol ott van.
Ti is kaptátok ezt az e-mailt valami Bev Melontól a podcastünkről?
Bev Melon.
Súlyos lehet, ha gyümölcs a vezetékneved.
Fiona Apple. Darryl Strawberry.
Gilbert Grape.
Már az anyja is súlyos volt.
Na, és mi legyen a podcasttel?
Charles, milyen kihűlt ügy?
Ugyan, egy érdekes ügy nem hűl ki.
Ami nekünk kell, az egy forró, friss holttest,
lehetőleg itt vagy nagyon közel.
Igaz. Mázlink volt, hogy a mi házunkban haltak a hullák.
Ja. De ez amúgy hibája is az üzleti modellünknek.
Uramisten! Ott is van!
- Mi? - Ki?
Hát szervusz!
Az én malbecitám.
Ezek szerint Sazz ide se ért?
Ez fura.
Oké. Idessetek.
Azta, de menő.
Akár egy háztartásigép-katalógusban.
Látjátok? A legmenőbb, hogy a dugó...
- Jézusom! - Hozom.
Te jó ég, micsoda marhaság.
Basszus.
Remélem, nem hagy foltot.
Nem hagy.
Mabel, semmi gond.
Talán jó is egy kis szünet.
Az csak jó, ha nem ölnek meg senkit, nem?
- De, az mindig. - Nagyon is.
De ha valakit mégis megölnének, mondjuk el, ki kit látna szívesen.
- Ez ízléstelen. - Nem, belefér.
Háromra.
Egy, kettő...
- Oliver. - Oliver.
Engem?
Na, jól van.
Egy...
GYILKOS A HÁZBAN
Volt egyszer egy Vadnyugat
Ugye jössz a premierpartira?
Mindjárt ott! Meg ne idd!
Hová tűntél? Sazz?
Charles, nyisd ki!
Charles!
Hulla. Levették a műsorról.
A varázslatos halálcsörgő. Vége. Kaput.
Segítesz?
Igen, nála csövezek. Még mindig hajlesz vagyok.
Ennél csak kínosabb köntösei vannak.
Egész reggel telefonálgattam.
Donna és Cliff visszavonták a támogatást, óvadékra meg ügyvédre kell.
- Micsoda marhaság! - És a pazar kritikák?
Egy! Egyetlen pazar kritika. Maxine.
A többi legfeljebb közepes.
- Akkor nem kell többet? - Ez nem segít.
Tegnap a Broadway királya voltam, ma lehúztak Isten retyóján.
Bárcsak itt esnék össze holtan!
És amint mondtam Lorettának, hogy vége a darabnak,
ma este már repül is L. A.-be.
Máris várja egy tévés hakni.
Nem te mondtad, hogy vállalja?
Nem hittem, hogy megteszi!
Szédülök. Forog velem a szoba.
Ennyi volt. Nincs tovább.
Anyuci? Anyuci, fázom.
Hé, nagyon sajnálom, de lehetne rosszabb is.
Egész reggel valami fütyülő hangot hallok.
- Lehet, hogy agyrákom van. - Ne próbálj vigasztalni.
Na, kinek lett új kutyuskája?
Hadd mutassam be Hummuszt.
- Hummuszt? - Most fogadtam örökbe.
Macskáért mentem, de Hummuszt sóztak rám.
A menhely nem ad nekem több macskát.
Tiltólistán vagyok. Fogadtam is ügyvédet.
Sevelyn mindenesetre imádja.
Együtt is alszanak, ugyanazon az ágyon.
Vagyis Sevelyn csupa hummuszos lett?
Bizony. És mindkettőt megzabálom.
Egyelek meg, ugye, Hummusz?
Ugye! Mind megzabálom az én kis Hummuszkámat.
Tudod, Mabel, Hummusz nyugdíjba vonult.
- Munkakutya volt ám. - Tényleg? Mit dolgozott?
Azt nem mondták.
De gondoltam, csinálhatnánk egy podcastet a szolgálati állatokról.
Üzleti tervet prezentálsz?
A világ áhítja a tartalmaidat. Ki kell találnod.
Inkább hogy hol lakjak, és honnan lesz rendes munkám.
Ez lehetne is a címe, Állati munkák.
Hajjaj.
Feküdj, feküdj le, Hummusz! Még sose láttam ilyennek.
Mind a két óra alatt, amióta van?
Leviszem sétálni egyet.
Mabel, gondolkodj azon a podcasten.
Jó eséllyel nem fogok.
Gyere, Hummusz. Nyugi.
Gyere, na. Ügyes kislány!
Még egy e-mailt kaptam attól a Bev Melontól.
- Én is. - Szerinted valódi?
- Mi valódi? - Úgy tűnik.
Jó, de tényleg a Paramount stúdiótól?
Ti meg miről beszéltek?
Filmre akarják vinni a podcastünket.
Ők? A Paramount? A filmstúdió?
Jövő héten mindhármunkat megbeszélésre várnak L. A.-be.
Aztapaszta! Visszatértem, kisanyám!
Faszom a színházba!
- Szerintem én nem megyek. - Micsoda?
Aggódom Sazz miatt.
Az este a partin valami kényes témát akart megvitatni velem.
Én pedig egyfolytában valami fütyülő hangot hallok.
Sazz pedig fütyörészni szokott. Meséltem már?
„Sazz fütyörészni szokott”?
Ejha, Charles!
Hogy bírtad magadban tartani ezt a lebilincselő infót?
Hé.
Sazz írt.
„Bocs, de el kellett rohannom beugrani Bakula helyett L. A.-ben.”
Hát nem pompás?
Mindannyiunkat hívogat a nyugati partipart, nincs apelláta.
Csomagoljatok, ribik!
Irány Hollywood!
Ne már.
Hé! Yo, taxi! Hahó!
Ne már! Hát hogy intsem le, mi?
Hot dogot! Töltött knisht!
ÓRIÁSPEREC
Lengyel kolbászt tessék!
SOKSZÍNŰSÉG
Anthony! Húzd vissza a beledet! Segíts nagyapádnak a mikróval!
Anyu, ne már. Így is elkések!
A Knicks ráér, ne várasd meg nagyapád.
Hogy lehet New Yorkot nem szeretni?
Hallani se akarok olyanról, aki nem imádja New Yorkot.
Nézzetek fel.
Nézzetek fel!
Ennyi!
Fel kell néznetek az égre, mintha meglátnátok Godzillát.
- Kiköpött New York! - Godzillát?
Az a gyík nem tétlenkedik.
Ne éljük bele magunkat a mítingbe.
Biztos öt perce sózták Melonra a projektet.
Valami fejes a stúdióból hallotta a podcastet, és egy pitchet akarnak.
Pontosan. Jobb, ha ebben ránk hagyatkozol,
nekünk van tapasztalatunk ilyen jogdíjakkal, háttéralkukkal.
Egyszer igencsak beletapasztaltam Julie Andrews hátterébe.
Julie Andrews istennő.
Elvetettem a sulykot.
Íme itt vannak, megtestesültek végre az AirPod hangjai!
Bev Melon, a lerázhatatlan e-mailzsonglőr.
- Igazán örvendek! - Helló!
Monica Berstein-D'Angelo.
- Marketing VP. - Todd Shettinger, nemzetközi EVP.
Odáig vagyok értetek.
Üdv, Sal Snyder-Bernsdorf. Elnök, közösségi média.
Megszállott vagyok.
Na jó, podcasterek.
Térjünk rá a filmre!
Úgy tűnik, jóval előrébb járnak, mint hittük.
Ha én meglátok egy dögös szellemi terméket,
amit körüldongnak a kanos rivális stúdiók,
keményen belevágok,
és mindig én végzek előbb.
Plusz most vettük fel a legzsenibb rendezőcsapatot.
Akik most nyerték el a cannes-i fesztivál nagydíját,
és frissen jött ki a szívszaggató, mélyen virális Walmart-reklámjuk.
Íme a két Brothers!
Már elnézést, Brothers, mármint fivérek?
Nővérek.
Olyan fivéresen hangzott.
Mi vagyunk a Brothers nővérek.
Trina és Tawny Brothers egypetéjű ikrek,
mennyire patent.
És mikor a csajok elolvasták Marshall Peepope csodás forgatókönyvét...
Csak igyekeztelek jól ábrázolni titeket,
már ahogy én elképzeltelek.
Kidomborodnak a jellegzetességeitek.
Oliver, azt se tudjuk, legszívesebben megfojtanánk vagy dédelgetnénk.
És Charles, a mi Móka Nuku bácsikánk azzal a kis zsémbes teknőcfejével.
És Mabel,
te kis traumatizált, hajléktalan, munkanélküli, motyogós millennial bűbáj,
megragadva a két vén fószer között.
Annyira vicces.
Algoritmus nélkül is nyilvánvaló a kasszasiker.
De az algoritmus szerint is az lesz, ha karácsony előtt kijön.
Szóval tényleg film lesz ebből?
Bizony. Előzetes jóváhagyás van rá, ma akarjuk véglegesíteni.
Olyan szereplőgárdát hoztunk össze...
- Már kiosztották a szerepeket? - De ki ám.
Bámulatos a szereposztás,
erre ma este még visszatérünk egy hatalmas partin.
Ám előbb hivatalosan is rá kell bólintanotok, hogy beszálltok.
Srácok.
Három hét múlva forgatnánk, már csak az életrajzi jog kéne tőletek...
Itt közbe kell szólnom, Bev.
Mi is értjük a helyzetet.
Nélkülünk és az életrajzi jogaink nélkül nem lehet film.
Így hát már csupán egy méltányos összeg hibádzik.
Az összegeket hagyjuk. Intézzék az ügyvédek és a kereskedelmiek.
Tessék.
Ez csak egy négyes.
- Négyes. - Négy.
Úgy ám. Négyes. Négy.
Négy...
Négy mi? Négyezer.
Négy...
Négyszáz... Négyezer... százas.
Negyvennégy-száz... millió?
Négymillió-száz?
Vagy... vagy öt?
Öt...
Gyerekek, bármilyen összeggel megoldjuk.
Elnézést, megbocsátanátok?
- Mi a baj, Mabel? - Azt hiszem...
Kéne egy kis idő.
- Meglehet, hogy hatot szeretne. - Aha.
Mabel?
Adjisten!
Ott van.
Hé, Mabel!
- Szia. - Jól vagy?
Kicsit sok ez így nekem.
Sok tud lenni ez a közeg.
A varázslat, a géniusz.
Emlékszem, egyszer ott tárgyaltam a nagy Robert Evansszal.
Telis-tele volt energiával meg ötlettel.
Meg kokainnal is,
java részét egy kotonban lenyelve hozta át a reptéri ellenőrzésen.
Nem, nem erről van szó.
Csak... hallottátok, hogy beszéltek ott rólam?
Hogy hajléktalan, munkanélküli, motyogós vagyok.
- Hangosabban, nem hallom. - Mi volt a vége?
Nem mondom, hogy teljesen légből kapott.
De ha erről a Mabelről csinálnak egy nagy filmet, mi van, ha
nem akarok örökké ilyen maradni?
Értem, hogy érted.
Bev Melon rám azt mondta, hogy Móka Nuku teknőc.
Móka Nuku.
Pedig Móka Miki vagyok. Hát nem?
De.
Hogyne.
- Mármint nem mindenki szerint mókás... - Nem.
- Hát nem. - ...de szerintünk igen.
Aha. Igen. De mennyire.
Figyeljetek. Nem mondok nemet, csak...
Át kell gondolnom ezt a filmes szerződést.
Lehet róla szó?
Bárhogy döntesz, mi támogatunk. Igaz, Oliver?
Aha.
Ma este hatalmas partit rendez nekünk a stúdió.
Ráírtam Lorettára. Ő is jön.
Nagyon kell a film, de semmi kényszer.
Oliver, agyonszorítasz.
- Semmi kényszer. - Oké.
Én Sazzt hívtam meg, de megint nem válaszol,
pedig általában rögtön szokott.
Jézusom, Charles. Elég a picsogásból, Mr. Móka Nuku.
Idessetek, a móka előállt!
Ő itt Sidney.
A sofőröm a régi szép Brazzos-időkből.
Körbevisz Hollywoodban várost nézni.
Szevasz, Sidney!
Sidney életben van?
Figyelj, ha Sazz miatt aggódsz,
hagyjuk a városnézést, és menjünk hozzá.
Sazz lakóparkja is a hollywoodi városnéző túra része.
Gyerünk!
Sidney-t a lehető legkevesebb helyre vigyük.
Mintha a halottaskocsiját vezetné.
Bár egy helyre még szívesen elmennék előbb.
Befelé a benzinfalodába.
Gyertek!
Brazzos. Ez az!
Nem ismernek fel. Nem tudják, ki vagy.
A Sunset Swan. Legendás lakópark.
Itt laktam a Brazzos első évada alatt,
aztán Sazz bérelte tovább a lakást.
Ilyen helyek csak Hollywoodban létezhetnek,
ahol a celebek rövidtávú bérlők
az évtizedek óta itt élő különcök mellett.
Scarlett Johanssontól a Fekete Dáliáig mindenki.
Ha ezek a falak mesélni tudnának, nahát.
Én mikor költözhetek be?
Ez az. Sazz lakása.
Sazz!
Lehet ám, hogy csak elment hazulról. Bakulával forgat valahol.
Meglehet.
Elég az aggódásból.
Elég a Móka Nuku teknőcből.
Induljon a buli!
GYILKOS A HÁZBAN
FILM A MOZIBAN KARÁCSONYKOR
Nem spórolnak az ajnárral.
Belekényszerítenek a szerződésbe.
Azt a rohadt.
- Eva, Eva! - Erre!
- Eugene! - Zach! Zach, ide!
Együtt. Hármatokat együtt.
Charles, Oliver és Mabel!
Ők itt, nos, Charles, Oliver és Mabel.
Eugene Levy vagyok?
- Én meg Eva Longoria? - Bizony.
Én pedig...
Timre tippelek.
Jack Black vagyok.
Ja, tényleg! Igen.
Nem Jack Black vagyok.
- Oliver, ő Zach Galifian... - Zach Galifragilistic, hát persze!
Értem már. A Két páfrány közöttös interjúkat utánzod.
Két micsoda között?
Na jó. Lehet, hogy én nem vagyok egy született feleség, se Mr. Schitt's,
de szerepeltem minden rohadt idők második legnagyobb bevételt hozó vígjátékában.
A kisfiú a Reszkessetek, betörők!-ből?
Mit műveltek veled?
Én léptem. Ennyi.
Hát ez...
- Mi? - Figyelj.
Zöld utat adok az álomprojektednek.
- Erin Brockovich, de velem. - Nem.
- Doktor Szöszi, de velem. - Nem.
Pókember, de velem.
Jó, legyen Erin Brockovich.
Mégis benne vagyok.
Szóval mégis miféle nagyágyút reméltél?
Hagylak is titeket, hogy összeismerkedjetek.
És Mabel, bármikor beszélhetünk, amikor csak készen állsz.
De előbb mesélj a piercingekről. Jó ég!
Rengeteg kérdést szeretnék feltenni.
Parancsolj.
Ez annyira hízelgő.
Már csak önmagában az, hogy bárkinek Eva Longoria jut rólam eszébe.
De azért lehet egy kérdésem?
Miért öregítettek meg?
Igen. Olyan érett személyiség vagyok?
Nem, nem.
Fókuszcsoporttal bemérték a köztetek lévő korkülönbséget,
és csomóan azt válaszolták, hogy „para”.
Amúgy is kábé egykorúak vagyunk. Nézz ránk!
...mindig kiszámíthatatlan lélek volt.
És tudod, ki talált rá holtan? Hát Candy Bergen.
Nagy cimborám volt a pali.
Kikérhetem a véleményed?
Meglehetősen merészen értelmezném a karakteredet.
Tán inkább úgy játszanám,
hogy tehetséges, sikeres, mint aki totál tisztában van vele, hogy 2024-et írunk.
Annyira örülök.
Csodálatos munkának nézünk elébe.
Alig bírom elhinni, hogy téged játszalak, mert Kanadában nagyon ment a Brazzos.
A québeci francia változatban konkrétan én szinkronizáltalak.
Pardon, másutt járnak a gondolataim.
Napok óta nem érem el egy jó barátomat,
kicsit kezdek aggódni.
Pardon, másutt járnak a gondolataim.
Napok óta nem érem el egy jó barátomat,
kicsit kezdek aggódni.
Senki se aggódik úgy egy kicsit, ahogy te.
Ja, nem. Én nem ilyen vagyok ám.
Sokkal mókásabb szoktam lenni.
Inkább ilyen... Hékás!
Napok óta nem érem el a jó barátomat, de tudod, mit?
Minden a legnagyobb rendben lesz!
Hát, a mi korunkban már senki sincs a legnagyobb rendben.
Tudod, mit kap el mostanában mindenki? Vérmérgezést.
Megbocsá... Atyaisten! Ott az én öreg Bill barátom...
Sehogy nem fér a fejembe, hogy minek halogatod még ezt.
Hogyhogy nem ez a világ legjobb lehetősége?
Szia!
- Te jó Isten! - Szia!
- Nézzenek oda. - Szia!
Te látomás!
Uramisten, de hiányoztál. Nahát...
- Szia! - Szia, szia!
Olyan hosszú, fagyos volt nélküled a tél.
Oliver, öt nap telt el.
És írtam is vagy öt üzenetet
- múlt héten. - Jó, bocs. Én csak kettőt.
Ne haragudj, de tudod, annyira elfoglalt voltam.
- Mesélj el mindent. - Jó.
Milyen a munka? Milyen az élet? Milyen az állandó napsütés?
- A munka persze álomszép... - Ugye.
...mert mindenkit úgy imádok a Norcsakban.
Bocs, de mi az a Norcsak?
Így rövidítjük a Grace New Orleans: Családi klinikát.
Ja, igen.
Csak mindig magyarázkodhatunk, ha említjük.
Viszont mindenki olyan jó szívvel fogadott,
de hiszen a ma este nem rólam szól.
Te jó Isten, film?
- Gratulálok! - Hát igen.
Ki gondolta volna még egy hete is, hogy mind Hollywoodban kötünk ki?
Bizony. Hát nem őrület, Mabel?
De, de.
- Jól vagy? Minden... - Átmegyek a bárhoz.
Ha nehézséget okoz kitalálni, hogyan dönts,
gondolj arra, hogy az életem múlik rajta.
- Kérek egy... - Két tequilát kérünk jéggel.
Lime helyett rakjon bele olyan cuki esernyőcskét.
A stúdió szerint ellenállsz.
Nem, csak kellett egy kis idő átgondolni ezt az életrajzi jogos dolgot.
- Bocsánat. - Ne szabadkozz.
A film egy rakás szerencsétlenségnek láttat. Erre itt szorongatod a stúdiót.
Próbálom kitanulni a karaktered.
Hidd el, én magam is.
Még azt sem értem, mivel érdemeltem ki, hogy filmkarakter legyen belőlem.
Figyelj, szivi, mikor annyi idős voltam, mint te, néhány éve,
én is válaszút elé kerültem.
Igen jó pénzt kerestem a színészettel, de többet akartam.
Producerkedni, rendezni akartam.
Arckrémet akartam árulni és jégkrémet, meg alsóneműt és sportruházatot,
sört, számítógépet, tequilát
és gint.
És úgy is tettem.
Nem mondom, hogy add el az életrajzi jogaidat, de ha mégis,
akkor kérj érte egy valag pénzt, aztán építs fel belőle valamit.
Csak ne tequilát, az az enyém.
Annyira sajnálom a Halálcsörgőt.
Broadway.
Agyament hajcihő.
Viszont Hollywood...
Hollywood még sose hagyott cserben.
Bár levették a csillagomat a hírességek sétányáról,
mert állítólag nem szabad csak úgy odarakni.
- Na, igen. - Rohadékok.
Bizony.
Sazz?
Mivel a podcast épp szünetel, a musicalnek pedig annyi,
megfontolnád esetleg, hogy átköltözz ide?
- Az... - Bár őszintén...
...ilyen munkaidővel
amúgy is alig látnánk egymást, szóval...
Nem, nem. Nagyon is. Megfontolnám a dolgot.
Én csak...
Csak úgy érzem, hogy...
csak lesek, amíg te szárnyra kapsz,
csak remélem...
tarthatom veled az iramot.
Olyan szerelmes vagyok.
Oliver.
Loretta, megtennéd...
Mit? Mit tennék?
Csak hogy adnál-e egy kis időt megfontolni, hogy átköltözöm-e L. A.-be.
- Ez azért egy hatalmas döntés. - Persze. Hát hogyne.
- De tudod, nem ellenzem ám. - Értem.
Én csak...
- Hát, úgyis ráérünk még. - Igen. Rá.
Majd kitalálunk valamit.
Én is szeretlek.
NÉLKÜLÖZHETETLEN PIZZARECEPT!
Van egy perced?
Egész nap erre a percre vártam veled.
Nem baj, ha megfigyelek? Kutatás.
Mintha itt se lennék.
Nézd,
tudom, hogy azt hitted, lehengerelhetsz majd a nagy felhajtással meg a sztárokkal,
én meg simán belemegyek bármibe, amit elém teszel.
De én nem így intézem a dolgokat.
Azta. Megy is a forgatókönyvbe.
Baszki, bocs. Én itt se.
Mi az ára, Mabel?
Azt a picsa.
Hé, Sazz!
Bakula.
Szervusz, Charles!
Gratulálok.
Jó látni, ha egy újabb ősz, fehér csávó felküzdi ide magát.
Hát, kösz. Vagy valami hasonló.
- Hogy van Joy? - Remekül.
Egyébként pont most küldött egy fotót,
de ezt nem mutathatom meg.
Scott, örülök, hogy erre jársz.
- Nem láttad Sazzt? - Én is ezt akartam kérdezni tőled.
Dublőrködött volna nekem egy epizódban múlt héten,
de nem jelent meg.
Ez nem rá vall.
Semmi kényszer!
Hála Istennek!
Percig se kételkedtem benned.
Keressük meg Charlest.
Híreket hoztam.
Nem túl mókásakat.
Sazz?
Ne verd le...
Hé, ezek meg mik?
Sazz legfőbb büszkesége.
A munkában eltört csontjainak a szentélye.
„Első nagy áttörésem.”
Csomó ízületében volt fémbeültetése.
Állítólag a legjobbakat Bulgáriában készítik.
Csak onnan rakat be.
Bulgária.
Ott töltöttem egyszer egy hetet Twiggyvel és Tommy Tune-nal.
Sose voltam még kövérebb, se alacsonyabb.
Sazz?
Ott vagy?
Howard az.
Gondolkoztál az „Állati munkákon”?
Umusz felvételre kész!
Beszéljünk, ha visszaértem N. Y.-ba.
Amúgy a Hummuszt nem így kell írni.
Mi a franc.
Ez meg mi?
HOSSZÚ JÁTSZMA
NYUGATI TORONY
HARCOLJ, MINT EGY LÁNY
„Charlest nézve.”
Hol lehet?
Egy flip-flopos angyal Klaff-klaff
- Igen? - Szervusz, Charles, itt Lester.
Megkaptam az üzenetedet, hogy cseréljem ki az ablaküveged,
de nem tudtam ma elintézni.
Holnap ezzel kezdek.
Várj, várj, milyen üzenetet?
Egy cédulát. Ma kaptam a pultban,
hogy cseréltessem ki a konyhaablakodat.
Lehet, hogy nekirepült egy madár, valami kilyukasztotta.
Hallod a fütyülést?
Várjunk csak.
Mennyire kicsi az a lyuk? Mint egy lövedék?
Nem, az nem lehet.
Vagyis...
Lester, ne nyúlj ahhoz az ablakhoz.
Posztumuszból. HULLAKERESŐ KUTYA!
Ez volt az ő „Állati munkája”!
- Te jó ég, gyerekek. - Mi az?
Vissza kell mennünk New Yorkba.
Egy nagyszerű filmjelenet örökre megragad az emlékezetünkben.
A Volt egyszer egy Vadnyugat nyitójelenete
csupán zörejekből és képekből áll hét percen át.
Mégis, aki egyszer látta, az sosem felejti.
Be kellett ugranom Bakula helyett... L. A.-ben.
Ki vagy? Nem Sazz.
HASZNÁLATON KÍVÜL Szemétégető
BULGÁRIA
- Nézem. - Jó.
Ki vagy? Nem Sazz.
Kurvára nem a barátod.
A feliratot fordította: Speier Anna