Viděli jste...
- Je to lehký infarkt. - Ale na režírování jsem zdravý dost.
Musíte snížit stres. Příště už to nemusí mít lehký průběh.
Chtěla jsem tě zkritizovat.
Smrtící chřestění je klasika. Záhadná vražda nemá být zábavná.
Prostě to nezpívalo.
Rodiče mě adoptovali, protože mysleli, že nemůžou mít děti.
Pak se narodil Ben. Chlap, co pořád něco sral.
Podle Dickieho Ben slízl smetanu.
Takže jak? Cobra vytvořil Dickie?
To je motiv.
Musím ti něco ukázat. Tohle mám z Lorettina bytu.
Jedný osudový noci před čtyřmi týdny
dvakrát zemřela hollywoodská superhvězda Ben Glenroy.
Jsem Mabel Moraová.
Přidejte se ke mně. Tentokrát odpovědi hledám sama.
Vítejte u nový řady podcastu Jen vraždy v budově.
#KrvavaMabel.
Divadlo je o rozhodnutích.
Co budete sdílet, co skryjete.
DIVADLO GALA
SMRTÍCÍ CHŘESTĚNÍ
Stejný příběh, dokonce i stejné repliky lze podat milionem způsobů.
Taková rozhodnutí mění vše.
Do divadla jsem se zamilovala už při jeho první návštěvě.
Padlo mé životní rozhodnutí.
Kdo půjde se mnou?
Ve školních představeních jsem hrála hlavní role.
Byla jsem nejlepší mladá herečka Středozápadu.
Alespoň podle článku v Clayton Chronicle, který vedl táta.
Ale souhlasil s tím i jeden režisér z New Yorku.
Po maturitě jsem měla jít na Broadway.
Vše bylo jasné, než se to pokazilo.
GRATULUJEME, NASTÁVAJÍCÍ MAMINKO!
Herectví je o rozhodnutích.
A já se musela rozhodnout.
Ve městě byl pár, kterému se nedařilo počít.
Myslela jsem, že to tak bude nejlepší.
Když jsem dorazila do New Yorku, nedostavil se okamžitý úspěch.
Ani postupný úspěch.
Přemýšlela jsem, jestli to není trest za mé rozhodnutí.
Ta rodina se mi ozvala.
Žena nakonec otěhotněla. Zázrak.
A najednou jsi měl mladšího brášku.
Už jsi nebyl sám.
Zpovzdálí jsem tě sledovala. Vytvořila jsem si tvé album, co mám ráda.
Ale bylo mi z toho i smutno, myslela jsem, že tě neuvidím.
Ale pak přišlo znamení.
BEN GLENROY NA BROADWAYI
Šance se s tebou setkat.
- Loretto Durkinová, jsi tam? - Ano.
Ano. Zdravím. Omlouvám se.
Agent mě ujistil, že jsem na seznamu.
Přišel jsi.
Tohle je můj manažer, Dickie. Není jen můj manažer, ale taky můj brácha.
Můj chlapeček.
Tak drahý. Můj drahý.
Těch posledních pár měsíců, kdy jsem tě poznávala, bylo jako sen.
Nejdražší Dickie
Ale lhala jsem ti.
Tak proč ti to říkám zrovna dnes?
Protože přišel čas na první sedačku.
SMRTÍCÍ CHŘESTĚNÍ!
Sedačka.
Když herci poprvé zpívají s orchestrem a zjišťují,
jestli jejich rozhodnutí vedla k něčemu ohromujícímu, nebo otřesnému.
A jestli je ještě čas to napravit.
JEN VRAŽDY V BUDOVĚ
Díl osmý – Řada třetí Sedačka
Ahoj. Velký den. Jak se cítíš?
Nemůžu uvěřit, že tu jsi.
Poslouchej, říkala...
Říkala jsem si, jestli bychom si mohli promluvit.
Víš...
Nebo ti můžu jen předat dopis a utéct.
Tak jo, lidi, shromážděte se!
- Tak večeře? - Fajn.
- Rád. - Dobře.
- Zlom vaz. - Loretto?
- Přidáš se k nám? Díky. - Ano. Jistě.
Díky. Dobře.
Tak jo.
Lidi, je to tady.
Sedačka!
Budeme to přerušovat.
Občas něco posereme.
Bude to zmatené.
Ale společně to zvládneme, ano?
Všichni se musíte soustředit. Nerozptylujte se.
Dáme si dvě minutky.
- Howarde, přeber to za mě. - Dvě minuty, lidi. Ať nemusím hvízdat.
Nerozptylujte se.
Cítím tu sušenky?
Vypustila jsi to bez nás?
Ono ti to vyšetřování není fuk?
Je, ale můžu se cítit ublíženě, když mě někdo vynechá.
Mabel. Kde jsi byla? Víš, že někdo žije v bytě tvojí tety?
Přespávám u Thea.
S Tobleronem už to není tak sladký?
Tak říkám Tobertovi, kterého mám rád.
A kterého schval...
S Tobertem je to v pohodě. Natáčí teď reklamu. Půjčil mi vybavení.
GoPro.
Máš podezřelého?
Ještě to není jistý, ale instinkt mi říká, že to je Dickie.
Říkal jsem, ať necháš...
Dickie je mi vlastně ukradený.
Nepatří k hercům.
Ano, Dickieho beru. Byl to Dickie.
Koukám, že priority máš pořád stejný.
Víš co ještě je stejný? Tenhle parádní tým.
Jsme zpátky! Naše trio je zpátky!
Trio na tři. Raz...
Můžeš kdykoli.
Čekám, že sem dáte ruku.
A dva...
Vy dva to fakt natahujete. No tak.
Pan Putnam na jeviště. Pokud nemám režírovat já, klidně to udělám.
Úplně se vymkl kontrole.
Když jsi tvor noční.
V ponurém dešti půlnočním můžeš se stát tak šíleným?
Tvor noční.
V mrazivém chladu...
TOBERT Do prdele!!
Měla jsi pravdu!
Vidíš krev, kap, kap, kap. Sevření začíná klouzat.
Máš démony na místě temném, co skrýváš před světem?
Jestli jsi tvor...
GLENROYŮV VRAH NA SVOBODĚ
...noční?
- Jsi to ty? Jsi to ty? - Lidi, soustřeďte se.
Soustřeďte se.
KACEY On Bena nezabil!
Jsi to ty? Je to tak?
Na okraji světa leží tělo schoulený.
Tvor noční.
Narážka na chůvu.
Kdo je tam?
Policie New York, vy zmrdi!
Ten stalker to neudělal.
Je to úchyl, ale není vrah.
Vrah je někdo v týhle místnosti.
Sakra, to jsem vždycky chtěla říct. Jak to znělo? Znělo to hustě?
- Jo. - No...
Je tohle má Roxie?
Teda!
Viděla jsem Chicago, něco vám řeknu.
Vaše práce na jevišti byla fakt úžasná.
Ale dejte pokoj.
- Ale nedám. - Dejte.
Fakt nerada bych vás zatkla.
Všichni, pohyb! Jedeme.
- Přesouváme se na stanici! - Počkat.
- Hele. - Co se děje?
Nechci kazit tohle jinak nádherné shledání,
ale proč to musí být někdo tady odtud? Nemohl to být někdo z Arconie?
Nebyla to hloupá nehoda?
Bena Glenroye před premiérou otrávili... Což se ututlalo.
Takže to byl někdo tady odsud.
- Divná nehoda s otravou? - Olivere.
Dobrá.
Dvě minuty. Mimo jeviště.
Prosím.
Dobře.
- Jen dvě minuty. - Jo, jo. Dvě...
- Víc nepotřebujeme. - Jdeme.
Olivere.
Řekni mi, že mám halucinace a že tu ta ženská není.
- Jen klid. Williamsová je stará známá. - Ne.
Ona.
Ano. Maxine jsem pozval já.
Normálně se to nedělá, ale...
Kritička na sedačce? Že se to nedělá, má důvod.
A Maxine? Mám z ní noční můry.
Hele, první verze se Maxine nelíbila, tak mě napadlo ji nadchnout hudební verzí.
Ať se na nás těší.
Takže tu máme policajty a kritičku.
Všichni jsou rádi, když je plno.
Neposer to, Olivere.
V tomhle divadle každou minutu doslova pálíme peníze.
A uvolni se. Působíš stejně prkenně jako ten maják, co jsme postavili.
Bože, líbilo se vám Chicago. A viděli jste filmovou verzi?
S Queen Latifah?
- Hej. - Jistě.
Zábavná myšlenka, co ty výslechy provést tady?
Vyslýchejte podezřelého a užijte si hudbu. Vražda nemusí být vždycky hrozná věc.
Jo, znáte herce.
Aby mluvili, musí se cítit pohodlně.
Jo, jsou to magoři.
A já můžu pomoct. Dělat zlou policajtku nebo přinýst kafe.
Ne, Moraový už mám dost.
Kvůli tomu podcastu jsem musela nechat práce v komunitních službách.
Velela jsem dětskýmu hřišti.
Já to věděl. Může za to Mabel. Sama si hrála na našem podcastovém hřišti.
Takovému obviňování se vyhněme. Používejme neutrální jazyk.
Tak vy se hádáte?
Víte co? Neříkejte mi to. Je mi to fuk.
Najdu si místnost pro výslechy.
Olivere, vím, že si teď moc nerozumíme, ale musíme se dostat k těm výslechům.
Hele, osud mojí show visí na vlásku.
Najít vraha je jediná možnost, jak ti zajistit premiéru.
Má pravdu. Jsme zpátky.
Ruce sem. Tak šup.
Mám zásadní odhalení pro případ. Musíš se mnou.
Jen Mabel.
Elitní vyšetřovatelka se skříní plnou kašmíru.
V příštím životě chci být ona.
Pojď za mnou.
Jdi. Williamsovou budu špehovat já.
- Fakt? - Ano.
Ano. Pokud mi vyřešení případu zachrání show, jdu do toho.
Jen... Je to už dlouho.
Mabel, věř nám. Zvládneme to.
Mabel, tak pojď.
- Williamsová. - Ano.
Když přijela policie, chtěl jsem skartovat svoji fikci Taťky Šmouly a Skeletora.
Někdo by ji nemusel pochopit.
A pak se stalo tohle.
To je ten strašidelný zvuk z premiéry, kdy jsem hledal koště a bylo zamčeno.
Někdo tu něco skartoval.
Ano. Zbývají nám dvě otázky.
Co se tu dělo, než otrávili Bena Glenroye?
A můžu být ve tvém podcastu?
Nevím, může to mít souvislost s jeho smrtí, ale nemusí.
Důkazy jsou stejně zničený.
Můžeme je složit.
Já je složím.
Jsem mistr osmisměrek a přesmyček. Nebyl jsem oblíbený.
Ne.
Můžu vzít jakékoli slovo a sepsat všechna slova, která z něj vytvoříš.
Vezmi třeba „tuzér“. Z toho jde vytvořit „tér“ a...
„Tér“ je možná jediné slovo v „tuzéru“.
Špatný příklad. Dej mi jiné slovo, Mabel.
- „Poklad.“ - „Kopal“, „odpal“, „klad“...
Mabel, na všechna nemáme čas. Musíme to složit.
- Může tam být stopa. - Pomůžu ti.
- Přines lepicí pásku. - Ne, pomůžu ti.
Taky mám ráda puzzle.
Běhá nám tu vrah. Tohle dělám já.
Přines lepicí pásku a nepřekážej.
Vidíte? Ideální pro sezení a výslech během sedačky.
Je tu lampička.
Taky ergonomická židle.
Starší vydání New Yorkeru. Taky Talk of the Town
o holubech, kteří žijí v hodinách muzea.
Já na starý časopisy moc nejsem, ale dobrý židle mám ráda.
- Bederní opěrka. - Pořádná.
Pěkný.
Posaďte se, mladíku. Díky.
Charlesi, s tebou nemluvím. Odchod.
Dobře. Jasně. Užijte si to.
Dobrá, takže...
Odejdi, prosím. Za to se omlouvám.
O premiéře jste do divadla dorazil kdy?
- No, byl jsem tu před Kimber... - Moment.
Hledám zátěžovou přikrývku. Dál vyslýchejte, jako bych tu nebyl.
- Kdy jste dorazil? - Asi kolem páté.
- Tak 17:00. Viděl jste inspicientku? - Ježíši.
Ježíši, váží snad třicet kilo.
Váží jako menší chlap.
- Nebo velký, chlupatý pes. - Charlesi, tak dost. Vypadni.
No, jsem teď pod zátěží. Nemůžu se hnout.
Prostě nebudu poslouchat.
Podívejme se.
Tak. To je ono.
- Který z Pickwick... - Takže jste dorazil v 17:00?
- Ano. - Informoval jste inspicientku?
Ne. Zapomněl jsem se K.T. ozvat.
Promiňte.
- Hej. - Co?
Vím, o co ti jde.
Cvičím si infosong. Nechci se chlubit,
ale zvládl jsem čtyři verše, aniž bych měl záchvat paniky.
To není nic ke chlubení. Ven.
LORETTA Můžeme si promluvit?
Dále.
Ahoj.
Něco sis ode mne vzal,
že ano?
Ano, vzal.
I když jsem neměl.
Nemusíš mi nic vysvětlovat.
Jistě, to album je trochu zvláštní, ale...
Jde o to, že... Nemusíš mi nic říkat.
Díky.
Víš, tady by ses měla ozvat a říct mi, o co jde,
abychom mohli jít dál a už to neřešit.
Ty mi nevěříš.
Jistěže ti věřím.
Byl jsem zmatený, ale nemyslím si, že jsi ho zabila.
Mabel si myslí, že to byl Dickie. A ta se neplete.
Krom návrhu, abych vyškrtl krabí lidi ze show.
To by byla šílenost.
Dickie? Proč Dickie?
No...
Benův divný bratr.
Věřím tomu.
Loretta na jeviště na „Chůvinu ukolébavku“.
Loretta na jeviště.
- Jo, to jsi ty. - Musím jít.
A má rodina se pak přestěhovala na Floridu, což bylo drsné.
Matka má jen jednu nohu.
Bobo. Bobo. Prosím.
Řeknu to ještě jednou, tohle je policejní výslech.
- Ty rodinný kraviny mě nezajímají. - Jo.
Pět minut před zvednutím opony jste byl kde?
- Já... - Jen drobnost.
Panebože.
Chci se omluvit za Charlese. Je to má vina, že blbnul.
- Dal jsem mu infosong, což je divadelní... - Do prdele, vím, co je infosong.
Je to jako u Gilberta a Sullivana, ne? Jako Piráti z P... Ne, tohle fakt ne.
Stačilo. Soustřeďte se.
Jeho úzkost to vybudilo na novou úroveň.
Nevím, jestli jste někdy srazila jelena. Ale než do něj vrazíte, má zvláštní výraz.
A Charles je jelen. Chápu.
Určitě?
- Radši tu zůstanu... - Ne.
...než vymyslím vhodné přirovnání.
- Putname? - Co?
Vypadni, kurva.
Dobře.
A zavři dveře!
Ano.
Rád jsem vás viděl.
Kolik barevný maskovací pásky takový divadlo potřebuje?
Kde je průhledná páska?
Pokud jde o lepicí pásku, tu mám.
Nosím ji u sebe.
Jako vedlejšák balím dárky.
Díky.
Takže...
Oliver tvrdí, že vyšetřuješ,
tak mě napadlo si poslechnout tvoji teorii a přiložit ruku k dílu.
Vrazi se někdy snaží vloudit do vyšetřování.
To bylo vtipné.
Ne, vážně chci pomoct.
Tahle show je pro mě všechno.
Bože, měl to být můj debut na Broadwayi.
Proboha.
Trvalo mi to dost dlouho.
Rozjet to později není nic špatnýho.
Jsem na tom stejně.
Zajímá mě Dickie.
Nechceš, aby to byl on, že?
Vím, že k němu máš vztah.
Jak to myslíš?
- Není tvůj manažer? - No jo. Je... Je můj manažer.
Jistěže nechci, aby to byl on. A nemyslím, že to udělal.
Dickie je fajn kluk.
Není mu tak 50?
Jo, je to dítě.
A co ten jed?
Nechci být sexistka, ale to je spíš ženská zbraň.
Dickie se ale Benovi staral o jídlo.
Bylo by to lehký a příhodný.
Jo, ale než mu to přišijeme,
věz, že mezi těmi lidmi jsou divnější existence.
Řeknu jedno jméno. Bobo.
Toho moc neznáme, že ne?
Jasně, je vtipný, ale neskrývají ty vtipy něco zlověstného?
Nebyl jed spíš ženská zbraň?
Pravda. Tak co K.T.? Pěkná mrcha.
Mohla by...
Snažím se představit si Dickieho jako vraha a...
Počkej.
A ne. Nejde to. Je mi líto.
Nevidím to tam.
Díky.
Charles-Haden Savage na jeviště na „Pickwickovic trojčata“.
Bůh nám pomáhej.
Fakt to musím dát celý?
Ano, celé dvě minuty a čtyřicet šest sekund.
Žádná bílá místnost ani smyšlená migréna po jednom verši.
Ahoj.
Fajn, jdeme na to.
Jen sledujte. Sledujte.
Tři miminka v kolébkách. Andělská trojčátka,
nebo hrozba trojitá?
Ostatní možná oblafly, ale na mě tohle neplatí.
Přišel čas těm mláďatům dát výslech stupně tři.
Který z Pickwickovic trojčat to udělalo? Který mrně spáchalo ten čin?
Mohl malej smrad způsobit matky pád? Na ukolébavku je to příběh drsnej.
Který z Pickwickovic trojčat to udělalo? Který mrně mělo sílu zabít?
Budou dítě za matkovraždu soudit? Kuči kuči kuč!
Tak se ty, nebo ty, nebo ty už přiznej!
Střelhbitě zjistit musím, který trojče je vrah mazanej.
U Penelope v růžovým hovínko už cítím.
Snaží se mě tím snad zmást?
Na tvářích má slzičky, ale není to vrah maličký?
S plínkou trestuhodně plnou.
Malý Patrick o sobě ví, že je věčně hladový.
Kousl by ruku, co ho krmí, a dělal by haha.
Ale je tenhle prďola tím, kdo to udělal? Dětskými krůčky ke kariéře vraha.
Malý Paco zdá se nesmělý, ale chlapec je to zlobivý.
Byla jeho vášeň apokalyptická?
S dudlíkem a chrastítkem stalo se to mrně vrahem,
pachatelem v Pickwickově triptychu?
Je to pikareskní záhada Pickwickovic party.
Snad nám maják osvítí, který dítě rozhodilo mámě karty.
Je tu mrně k obvinění
a já toho křiváka dostanu. Ještě dnes.
Který z Pickwickovic trojčat to udělalo? Který mrně spáchalo ten čin?
Kterej malej smrad způsobil matky pád? Která kolébka, kterej špunt si to odsedí?
Který z Pickwickovic trojčat to udělalo? Kterej grázlík měl odvahu zabít?
Jako soudní pediatr jsem tu, na kloub tomu přijdu.
Určím novorozence, co osiřel sourozence.
Já řeknu ti, spratku, že zabil jsi svou matku.
Na tu večeři nemůžu. Chce se mnou mluvit policie.
- Co? O čem? - Asi o ničem dobrým.
Nebo kuči, kuči, kuč.
Co když pravda je fuč?
Byla má kontrola moc zběžná? Jsou to vážně jen mimina něžná?
Co když to žádný Pickwickovic trojče nebylo?
Co když musím najít vraha jinýho?
Tak koho, koho, koho?
Já volím toho!
Nejspíš tam není nic důležitýho. Byl to blbej nápad. Těch mám mraky.
Jasně, nesnaž se mi to rozmluvit.
Ale jo, nebuď na mě hodná.
JED NA KRYSY
Hele.
Měl jsi pravdu.
Náš vrah tu o premiéře možná fakt byl.
Je tam něco důležitýho a najít to můžeš jen ty.
Asi to nezvládnu.
Howarde, jaký slova jsou v „odhodlaný“?
„Hlad.“ „Dno.“
Pokračuj.
„Hodný.“
„Oddaný.“
„Odolný.“
To vyšlo líp, než jsem čekala.
Vidíš? Zvládneš to.
Našel jsem tohle.
To je datum premiéry.
Fajn, najdi ostatní kusy se stejným fontem.
Kdo ví? Třeba se dostaneš do podcastu.
Budu v podcastu?
Bylo tam „třeba“ a „kdo ví“.
Budu potřebovat víc izolepy.
Už jde.
Takže s Williamsovou to nevyšlo?
Legrační, že? Jak nám nevěří.
Myslí si, že jsme troubové.
To je tím, že se za ně dokonale vydáváme.
Divná hláška, ale dobře.
Ty výslechy máme na záznamu.
Na záznamu?
Charlesi, vysvětli jí to.
No, šel jsem tam první.
Williamsová si myslela, že jsem blbec, co tam chce šmírovat.
Ale přitom jsem ji jen chtěl upoutat.
Protože detektiv Williamsová je nadšenec do divadla.
Který z Pickwickovic trojčat...
Věděli jsme, že ji ten infosong zaujme.
Navíc, když se při něm Charles naprosto zesměšní.
Nevím, jestli jste někdy srazila jelena.
Vylíčil jsem jí, jak je Charles na jevišti tragický.
Návnada byla připravená.
Dej mi čas proklouznout za ty policajty, abych všechno připravil.
- To dám. - Dobře.
Jen říkat jedno slovo za druhým.
- Jedno slovo. - Rychleji, než by se mělo.
Sežrala to.
Výslechová místnost byla bez dozoru.
A aby měl Oliver dost času vše připravit, musel jsem zvládnout celou píseň.
Nevynechal ani slovo.
- Takže chcete říct, že Tobertovo GoPro... - Všechno jsme nahráli.
Všechny velký výslechy.
Panebože.
Zní to zbytečně složitě, ale zvládli jste to.
Víš, co to chce?
Nahrajete se mnou podcast?
Bože, to je trapný.
- Moc trapné. - Já vím.
Jo, trapné.
- Ale fajn. Hezký. - Sranda.
- Jo. - Roztomilé.
- Vražda? - Jo!
Vražda, jo.
Nervozita.
- Jo. - Čtyřicet let v oboru a stejně ji cítím.
A kdo ne?
Je všechno v pořádku?
Jo. Jen jsem taky nervózní.
Jistě.
Je tu Maxine Spearová, že ano?
Dost s touhle show riskujeme. Tím pokusem o záchranu.
Nevím, jestli bych to dělala,
nebýt Cliffa.
- Jeho první show. - Já vím.
Jako matka si nemůžu pomoct.
Celý život své děti chráníme. Nikdy to nekončí.
Člověk udělá cokoli, aby byly v pořádku.
Teď bude závěrečné číslo, že? Kde je Loretta?
Hledáme ji.
Snad ji najdete.
Je vážně úžasná, Olivere.
Takže se ti to líbí?
Posledně se zdálo, že to nemá šanci. A když jsem slyšela, že bude muzikál,
těšila jsem se, jak ti rozcupuju taneční sny.
Ale tohle. Tohle je...
čistý Oliver Putnam.
Pověz, Maxine. Zpívá to?
Počkej si na recenzi.
Tady jsi.
- Nemáš se připravovat na závěrečné číslo? - No jo.
Jen když jsem zpátky tady v divadle,
tak nějak
pořád myslím na...
Premiéru.
Já vím.
Pořád myslím na hádku s Benem. Těsně před tím, než...
Víš...
- Řekl mi, že jsem pro něj mrtvý. - Nemohl jsi vědět, že...
Netrápí mě, že jsem ho rozčílil. Byl to sráč.
Věděl jsem, že mě další den přitáhne zpátky.
Ale když byl pryč...
tak jsem na těch pár chvil...
Byl jsem volný.
A pak se vrátil.
Zase jsem byl v pasti.
Nedalo se to snést.
Chápeš?
Samozřejmě.
Loretta na jeviště na „Kvůli dítěti svému“.
Loretta na jeviště.
Chtěla jsi mi něco říct?
Tohle si nezasloužíš.
Nic z toho se nemělo stát.
Ty za to nemůžeš.
Za těch pár měsíců jsi to nejlepší, co mě potkalo.
Loretto, můžu...
Dickie, okamžik. Díky.
Začneme tvojí částí písně.
- Soustřeď... Za chvilku. - Ne Jonathanem.
Poslouchej, vím, že se na mě zlobíš.
A to je v pořádku.
Ale musím ti říct, že ti věřím.
Na tom albu mi nesejde.
Na ničem mi nesejde.
Jen chci být s tebou.
Udělat naši show.
Pardon, naši skvělou show.
Jít do tvého mrňavého bytu a usnout ti v náručí.
Olivere, nemusíš...
Musím.
Je toho víc.
Je to velká věc.
Miluji tě.
Páni.
To jsem neřekl už dlouho.
Mám z toho dobrý pocit.
Tak to řeknu znovu.
Už to bude.
Miluji tě.
Loretto!
Potřebujeme tě tady nahoře.
Tak jo.
Zlom vaz.
Čas běží.
Už jdu.
Chůva má povinnosti jen vůči dětem.
Udržuje je zavinuté v bezpečí péče své.
Kvůli dětem, co má svěřena, by bojovala a zabíjela.
Když do ní rýpnete, pěkně ji naštvete.
Já...
Omlouvám se.
Neslyším rytmus.
Mohla bych mít klavír a orchestr? Neslyším rytmus.
A pak se přidám...
Jo.
Chůva trpělivost zachová i pod tlakem.
Důrazná i vynalézavá, jak může být.
Cokoli proti ní můžete mít,
ona doma udrží klid.
Chceš ruku na děti vztáhnout?
To budeš muset přese
mne.
Charlesi, to nejsou fotky Bena. Jsou to fotky Dickieho.
Kvůli dítěti svému bych se života vzdala.
Kvůli dítěti svému zvládla bych do pekla a zpět jít.
Ne, neohnu se a nepovolím. Ty drahé životy neohrozím.
Zemřela bych, než nechala ho odejít.
Ne!
Kvůli... Ne!
Kvůli... Dost! Kvůli... Počkejte!
Nedělejte to...
Byla jsem to já.
Zabila jsem Bena.
Dala jsem mu jed do proteiňáku, než šel o premiéře na jeviště.
Když to nevyšlo a ukázal se na párty,
tak jsem ho shodila do šachty.
Loretto, ne. Ne!
Nenechám za svůj zločin jít do vězení dalšího nevinného.
- Nedělej to! - Sakra.
Mám ráda drama. Vy jste mi ho poskytla, chůvo.
Nechte ji! Tohle nemůžete.
- Nechte... - Promiň, Olivere.
Moc se omlouvám.
Jdeme. Půjdete s námi, paní.
Panebože.
Bože.
Olivere? Co se děje? Olivere! Hej!
- Olivere! - Olivere, prober se!
Zavolejte někoho! Pomoc!
- Olivere! - Pomoc!
Slyšíš mě?
- No tak! - Žije?
- Zavolejte někoho! - Tady.
- Co se děje? - Panebože!
No tak, Olivere. Dýchej.
Sežeňte pomoc!
AUTOBUSOVÁ JÍZDENKA ZE: ST. LOUIS – DO: NEW YORK
Překlad titulků: Tomáš Slavík