Jag hörde en gång ett ordspråk angående jakt. Det lyder:
"Lejon föds med vetskapen att de är rovdjur".
"Antiloperna förstår att de är byten".
"Människan är det enda djur på jorden med valmöjligheten."
Jag vet inte vem som myntade det där,
men jag är ganska säker på dom inte tänkte sig en plats som Pensacola.
Nu på morgonen har en belöning $5,000 satts upp av Lucy Baylors familj.
den sexton år gamla flickan från Pensacola som försvann förra veckan.
Utredare från sheriffkontoret
sa på en presskonferens på tisdagsmorgonen
att det finns människor de vill tala med angående försvinnandet,
men att det inte betyder att de är misstänkta.
Jösses jävlar!
Offret är en vit kvinna i tjugoårsålder...
Skador orsakade av...
Jag visste inte att dom ringt hit er allihop redan.
Jag var bara en bit bort. Tänkte att jag skulle ta en titt.
Var så god.
Ser som att han släpat hit henne från vägen.
Nej. Hon dödades på en tidigare plats och dumpades här igår kväll.
Hur fan räknar du ut det härifrån?
Har du en identifikation?
Sarah Kellogg.
Tjugosex, några fall av innehav, prostitution.
Senast kända hemvist, Tallahassee. Inte anmäld som saknad.
- Hur är det med frugan? - Som en finne i arslet, som vanligt.
Se till att ta högupplösta bilder av bitmärkena
- ..innan hettan går upp. - Ja.
- Du är fortfarande skyldig mig en öl. - Ja, jag vet.
Du, ingen mer kola innan jag får se några pattar här i rummet.
Håll käften, Walton!
Stäng dörrjäveln, slyna!
Tracey, ut härifrån.
God kväll, fröken. Vill du ta några pannkakor med mig?
Behöver du en vän, flicka lilla?
Kom så får vi undan dig från regnet.
Vart är tror du att du ska?
Jag ska inte behöva jaga..
Gick det bra?
Mår du bra?
Kom så sätter vi dig i säkerhet.
Kom nu.
Jävlas inte med mig ikväll, Karl. Fan ta dig.
- Jag gör bara mitt jobb, det är allt. - Då kan väl vi byta plats?
Du kan väl komma in hit och vicka på arslet
så kan jag sitta i bilen och käka burritos hela natten?
Jag tror att din kille kom nu.
Uppfattat, Karl.
Knack, knack.
Åh, du måste vara den dummaste slynan i Pensacola.
Minns du mig?
Jag träffar mycket folk, baby.
Nej, inte sådana som jag.
Du är sexig som fan!
Oroa dig inte, jag har skickat iväg din dumma jävla dejt, så...
jag tror inte att vi kommer att bli störda.
Vi sågs i Loxley, eller hur?
Vilket gör det det här andra brottstillfället straffbart?
Fan.
Han är inte vårat mål.
Det här är mitt vackra universum.
Och varenda jävla sak i det...
tillhör mig.
Som jorden tillhör Gud.
Vad?
Det betyder att alla ni knegande slynor, tillhör mig.
Fattar du vad jag säger?
Åt helvete med det här, jag kommer in.
Nej.
Okej.
Så du är en sån där slyna, va?
Hör ingenting om du inte blöder. Nåja...
Jag kommer in. Han är inte vårat mål.
- Ge mig två minuter bara. - För vad då?
Ska du fixa din makeup? Va?
För det som kommer att hända...
har inte ett skit att göra med att du ser vacker ut.
Lyft nu upp den där kjolen...
och böj dig.
Nej.
Okej.
Kolla vad jag har.
Jag kan lägga dig i en sopcontainer och mata dom små grisarna med dig.
Och vet du vad?
Ingen skulle bry sig ett skit!
Ja... okej.
Men du då?
Fick du för mycket av att se pappa sparka mamma runt husvagnsparken?
- Nej! - Ah!
- Vad har du gjort? - Det är inte han.
Förbannat!
- Åh, Karl. - Du lovade mig!
Vad fan skulle jag gjort, Karl?
Han skulle banka skiten ur mig!
- Det här blir inte bra. - Karl...
- Nu drar vi härifrån. - Okej, vi går.
Åh, fan...
När vi vandrar i dödsskuggans dal,,
ser vi frestelser överallt omkring oss.
Vilka av oss blir inte frestade av jordiska fröjder
av otukt, berusning och liknande?
Vilka av oss är immuna mot deltagande i sådana tillfredsställelser?
- Vilka ibland oss... - Det där är min dotter. Bethany.
Är på väg hem för att träffa henne nu.
Vill du sova över hos oss inatt?
Min dotter skulle älska dig.
Ja.
Snälla.
Då var det avgjort.
Jag fattar att det är känslofyllt för dig, Byron.
Det handlar inte om känslor.
Nåja, vi fick en spark i skrevet allihop för det här.
Sanningen är att du fortfarande är ung.
Du är en allt för bra polis för att bli insnöad på ett fall.
Ursäkta mig. Sju olösta mord är fler än ett, sir.
Du vet att vi inte kan bekräfta de kopplingarna.
Lyssna, Sarah Kelloggs brottsplats, den matchar, sir.
Bitmärkena, placeringen, profilen, allt.
Låt mig avsluta det här, Byron.
- Du kan inte öppna det här igen. - Ursäkta?
- Du har satts på annat. - När då?
- Just nu. - Okej. Låt oss kontakta FBI.
- Ett brott i flera delstater, belagt med dödsstraff. - Du skojar, va?
Du måste gå vidare. Vi har inget val.
All right.
Du vet, ingen ställde upp för dom där tjejerna.
Och jag kan inte förlika mig med det längre.
SAKNAD
Man är frustrerad i högkvarteret.
Han ska vara glad att han lever.
Vi får inte jobba med det längre.
Operationen "Safe Highway" flyttas från Florida.
- När? - Nu.
Till delstatsväg 5, in i det vackra nordväst.
Nej, kontakta högkvarteret och be dom dra åt helvete.
Det är inte ditt uppdrag.
I samma sekund jag blev både bete och fälla,
blev det mitt jobb och det vet du!
Det finns inget jag kan göra.
Okej, Karl, gårdagens soppa var mitt fel.
Okej? Jag klantade mig. Jag beklagar.
Jag har kommunikation med dussinet andra kräk som jaga dom här tjejerna.
Mitt största mål är redo ikväll.
Jag är trött på att ha den här konversationen.
Jag sätter upp den där fällan ikväll.
- Skitsnack! - Kolla bara.
Sheriffkontoret jobbar tillsammans med delstatspolisen
för att avgöra om det finns någon koppling med det här fallet
och en kedja av liknande fall med bortföranden
som har inträffat längs I10:an den senaste månaden.
En talesman för kommunen sa att dom inte kommenterar,
en pågående utredning.
Dom bad alla som har någon information att träda fram.
- Kan jag hjälpa dig? - God kväll, frun.
Jag heter Byron Crawford.
Är du här för att köpa fastigheten, Mr. Crawford, så är den inte till salu.
Nej, frun.
Jag arbetar vid Floridas delstatspolis, och...
Får jag fråga om ni är släkt med Sarah Kellogg?
En skithög till snut ringde och ställde oförskämda frågor.
Han sa att man hittat henne utanför Pensacola.
Jag beklagar, frun. Så borde det inte gått till.
Jag beklagar er förlust.
Har du kört enda hit för att berätta att att min dotter blivit mördad?
Ja, frun.
Det är så det ska gå till. Jag beklagar att du hörde det på annat vis.
Du kan lika gärna komma in och sitta ner en stund.
Är det nu du ska berätta för mig att du inte kommer att vila
förrän du fångat kräket som mörade Sarah?
Eh, nej, frun.
Den som säger så till dig, den ljuger.
Oddsen är emot oss på alla sätt.
Du tassar då inte på tå runt saker, Mr. Crawford.
Fan!
Jag antar att jag uppskattar uppriktigheten.
Jag kanske tar den där drinken när allt kommer omkring.
Bra drag.
Vissa dagar är det bäst att dricka.
Ja...
Är du från Panhandle, Mr. Crawford?
- Nej, inte så långt bort, Marianna. - Åh...
Har ni alltid bott omkring Tallahassee?
Tallahassee? Fan...
Familjen har bott i det här huset i nästan hundra år.
Det där är jag och min tvillingsyster, Caroline.
Jag minns fortfarande när bilden togs.
Mamma kunde inte sluta tjafsa med dom där klänningarna.
Mamma dog den sommaren, branden i Coltier fabriken i Thomasville.
Åh, fruktansvärt. Jag beklagar.
Min pappa skadades i Korea.
Efter min mammas död så var det...
som om en strömbrytare slog om i skallen på honom.
Han började dricka.
Började på morgonen och pratade för sig själv när vi kom hem från skolan.
Skrämde livet ur mig.
Vi sprang ut och gömde oss i det höga gräset.
Vi lekte i timmar.
Det blev mörkt.
Vi märkte inte det,
förrän han kom ut för att hämta oss,
arg som en galen hund.
Jag kan fortfarande höra hans röst.
Ibland fick han fatt i oss,
ibland inte.
Vi bara väntade.
Var tvungna att vänta.
"Till klockan slår midnatt" brukade Caroline säga.
Precis som Askungen.
Vill du ha en öl istället?
Nej, frun, jag...
det är bra.
Sarah påminde mig så mycket om Caroline.
Båda försökte hela tiden komma iväg.
Och dålig smak gällande män.
Hade Sarah någon stadig pojkvän?
Inte fan vet jag.
Hon har varit borta i nästan ett år.
Nåja...
jag ska åka nu.
Men...
om du behöver någonting...
slå mig en signal.
- Hur dog hon? - Ursäkta?
Du vet, hur blev Sarah dödad?
Kan jag då få be er, Mr. Crawford om en tjänst?
Med Guds försyn, om någon lyckas ta fast den där...
djävulen som dödade min lilla flicka,
kan du då komma tillbaka och knacka på dörren?
God kväll, frun.
Åh! Vem är det där?
Hej, älskling.
Gud, jag är så lyckligt lottad.
Är det där pappa?
- Hur var din dag? - Åh, det vill du inte veta.
Jag fick två samlat på morgonen.
Det första om en saknad person.
En sextonårig flicka försvann vid en mack utanför Pensacola igår kväll.
Och före det hittade en försäljare en död person vid I10:an, intill statsgränsen.
- Var det hon? - Nix.
Bara någon prostituerad från östra Tallahassee.
Det här jobbet...
Jag brukade känna Guds närvaro, men nu...
jag vet inte.
Du har Hans kärlek i hjärtat. Det vet du.
Det är därför dom här flickorna behöver någon som du.
Jag tror på dig.
Brinner det, mamma?
Nej, hjärtat, det är bara ånga från det varma vattnet.
- Bra tajming. - Luktar gott.
Inga armbågar på bordet.
Vad läser du nu?
Den heter Den långa flykten.
Du måste vara den smartaste åttaåringen i hela Panhandle.
Hon är väldigt ung för den boken.
Vad får vi?
- Köttfärslimpa! Min favorit. - Limpa, majs.
Öppet
Inga lediga rum
- Det här kommer att gå illa. - Du kan gå när du vill.
- Ingen tvingar dig att stanna. - Vi kan förlora våra jobb.
Vi kommer inte att förlora jobbet, Karl. Jag har bearbetat killen sedan Loxley.
- Ring lokalpolisen. - Ingen bryr sig om dom här tjejerna.
Du vet det. Om ingen letar efter dig, då saknas du inte på riktigt.
Jag vill inte att du ska bli skadad.
- Okej. - Jag menar det.
Det här blir sista gången. Okej?
Och sedan packar vi ihop och åker till till regnhelvetet i Seattle.
- Jag åker inte. - Vad?
- Kirsten kommer att vilja skiljas. - Skitsnack.
Hon har en jävla advokat.
Karl, jag visste inte. Jag beklagar.
Vi skiter i det här. Han kommer inte. Nu drar vi.
Johnson är fortfarande sjuk. Jag måste ta hans körning till Mobile.
I natt? Pete, vi skulle fixa den där bokhyllan.
Jag vet älskling, men det är så mycket jobb just nu, och inte tillräckligt med förare.
Vi bor här, mitt ute i ingenstans,
med två grannar vi knappt känner.
Ja, men det är ju därför vi har fulla magar nu, eller hur?
Det verkar bara hända så väldigt ofta senaste tiden.
Du vill få bort mig från vägarna.
En arbetsledare måste vara tillgänglig, hjärtat.
Det blir bara lite ensamt härute ibland.
Och jag kan inte hjälpa att jag saknar dig, Pete.
Jag väcker dig när jag kommer hem. All right?
Lovar du?
Jag slutar om du vill.
- Jag gör det. - Nej, det skulle du inte.
Jo för fan, jag slutar på en gång.
- Vill du att jag ska sluta? - Nej, gör inte det.
All right.
- Jag älskar dig, hjärtat. - Jag älskar dig också.
- Kör försiktigt. - Älskar dig.
- God natt, pappa. - God natt, hjärtat.
All right. Hej då.
Har du tappat nyckeln?
Var inte blyg, snygging.
Vill du komma in och ta en drink?
Jag behöver lite sällskap.
All right.
Varför inte?
Du är väl ingen snut, va?
Hur gammal är du?
Tjugo.
Jag gillar verkligen den här låten.
Jag skulle vara mycket tacksam om du ville dansa med mig, sötnos.
Ja, så där ja.
Är du en fin flicka?
Vad sa du, älskling?
Är du en fin flicka?
Du är en smutsig liten flicka, eller hur?
En smutsig, motbjudande, hora!
Det är okej.
Åh, jösses.
Där är du ju, Hr. Boll.
Undra om det finns någonting här inne.
Bethany! Kom in, raring! Middagen är klar!
Kommer, mamma.
Hjälp. Är det någon där?
Området är avstängt. Chefens order.
- Vem för befälet här? - Detektiv Yarborough.
Tack.
Du måste skriva in dig!
- Ta det inte personligt, grabben. - Fan.
Har jag missat din omplacering, min vän?
Nej. Jag tittar bara.
Varför får jag känslan att du inte är uppriktig, Crawford?
Det är inte bueno på min brottsplats.
Jag är uppriktig. Jag är bara här...
Ursäkta! Har du befälet här?
- Ta bort dom här töntarna härifrån! - Du, kompis*.
Vi är FBI.
Trevlig att träffas, men vad fan gör ni på min brottsplats?
Vi är efter kräk som ger sig på unga tjejer, som kanske är utsatta för människohandel.
Jag uppskattar ansträngningarna ni gör i vår lilla del av världen.
Men varför står vi här och snackar?
Vi hade satt upp en liten diskret fälla här igår kväll.
Sheriffkontoret sa ingenting till mig om det.
Det är inte en perfekt vetenskap.
Uppenbarligen inte!
För jag har en tjugoårig tjej som fått skallen spräckt, sex gånger.
Har det här målet ett namn?
Nej, nej, det här har gått långt nog, all right?
Enligt reglerna ska min chef prata med er chef. Okej?
Så lägg av medan du kan, hjärtat.
- Jag dödade den där tjejen. - Jag hoppas att du skojar.
Nej, det där skulle varit jag, det är tänkt att jag ska skydda tjejerna.
Skitsnack! Du kunde ha dött igår kväll.
Hej. Jag heter Byron Crawford,
och jobbar vid Florida polisen.
Ni sa att målet inte dök upp till ett överenskommet möte tidigare?
- När var det? - För några kvällar sedan.
Oasis Motel i Pensacola.
Jag var rädd för det.
En kvinna anmälde sin sextonåriga dotter som försvunnen.
Torsdag kväll utanför Oasis.
Jag vill gärna höra vad ni vet om den här killen.
Om ni minns något annat från den kvällen, eller...
får in ytterligare info om den misstänkte,
då kan ni väl hojta till?
- Hej, pappa. - Hej, hjärtat.
Jobbar du med bokhyllan? Mamma kommer att bli så glad.
Jag ska hjälpa dig.
- Jag älskar dig, hjärtat. - Jag älskar dig också, pappa.
Jag älskar dig så mycket.
Kom så leker vi lite.
All right.
Jag tror att jag såg den där tjejen på Oasis.
Hon gick mot kundmottagningen som en zombie.
Du kan väl komma in hit och vicka på arslet
så kan jag sitta i bilen och käka burritos hela natten?
Jag tänkte inte så mycket på det.
Och sedan ropades överfallet ut.
Kristus.
Nåja...
Vi tar honom imorgon.
Upp med dig.
Tvätta dina armar och ben med svampen.
Gör det.
Nu!
Jag kan inte se. Jag kan inte...
Jag kan inte se!
Den är precis här, hjärtat. Så där ja.
Kom här.
Okej.
Är det där bättre?
Använd svampen. Här.
- Hejsan. - Hej.
- Vad vill du ha? - Jag tar samma som hon, tack.
Första gången som FBI frivilligt dyker upp längs den här sträckan, va?
Verkar inte vara någon brist på brott, eller hur?
Jag uppskattar att du sträcker ut en hand.
Jag ska ge dig lite bakgrund.
För några år sedan blev jag till delad två fall med oidentifierade offer.
Båda knarkare, båda prostituerade.
Båda dumpade längs I10:an. Båda strypta, misshandlade, bitna,
och kropparna iscensatta inom synhåll från motorvägen.
Ingen vill ta i det här.
Helt omöjligt att komma runt.
Och så dyker ännu en kropp upp.
Och en till.
Till slut hade vi sex stycken.
En äkta seriemördare.
Vem jobbade med det på byrån?
En klipsk analysatör hos delstatspolisen byggde upp profilen.
FBI lämnade över det till en beteendespecialist och bekräftade det vi redan visste.
Vit, man, lastbilsförare, trettioårsåldern,
men inget banbrytande.
En del människor tycker...
att tjejerna, hororna och knarkarna, dom får vad dom förtjänar.
Vad tycker du?
Otur i livet gör dig inte mindre till en människa.
Alla behöver en chans att komma på fötter igen.
För några dagar sedan upptäcktes en kropp vid delstatsgränsen.
Exakt samma tillvägagångssätt. Och nu, igår kväll, vid motellet,
det var fortfarande han, men han hade bråttom, improviserade.
- Varför bröt han rutinen? - Ärligt talat...
jag tror jag att han letade efter dig.
Men min fråga... varför?
Jag började kommunicera via en annons on-Line.
Vi beslöt att mötas på ett motell i Loxley.
Några lokalpoliser ingrep förtidigt och började göra arresteringar.
Jag röjde inte min täckmantel. Efter lite mer... "e-flirtande",
beslöt vi att träffas på Oasis för några nätter sedan,
och någon liten hallick skrämde iväg honom.
Men han höll kvar vid mig.
Vi skulle träffas på Mustang igår kväll.
- Han är långt borta nu. - Jag kan sätta upp ett nytt möte.
Det är för farligt. Dom kommer aldrig att ge tillstånd.
Du sa nyss att du trodde att han letade efter mig.
Han kommer att vilja försöka igen.
Tror du att tjejen som försvann från Oasis är vid liv?
Jag vet inte. Kanske.
Okej. Vem anmälde henne som saknad?
Jag fick ett samtal från hennes syster, Heather Wallace.
Heather?
Jag är den som ringde.
Är du en polis?
Jag är bara här för att hjälpa till.
- Tog du med henne hit? - Jag hade inget val.
Jag lånade lite pengar från folk som jag trodde var mina vänner.
Och så, pang! Plötsligt är jag här.
Dom sa att jag måste betala av skulden.
Det är inte heljävligt, inte hela tiden,
men inget för en sextonåring.
Det sa jag åt honom. Där går gränsen.
Det höll inte länge.
- Vem? - Det magra aset som driver det här stället.
Calvin.
Var det i torsdagskväll som du såg din syster sist?
Ja.
Calvin drogade sina tjejer med någonting vidrigt
och bjöd in en massa killar.
Sa att det var en gruppgrej.
Allt jag minns är att jag sa åt Tracey att sticka härifrån.
Så hon gick, och kom aldrig tillbaka.
Var bor Calvin?
I rummet längst bort, sedan olyckan.
Han blev sönderslagen i en bilolycka. Ganska lustigt.
Ha.
Kommer du att hitta henne åt mig?
Ja, jag ska bara gå och snacka med Calvin.
Du sa... att om jag var tyst,
om jag var snäll, då skulle du låta mig gå.
Du har varit en snäll flicka.
Ja, du har varit en snäll flicka.
Åh, hjärtat.
Du har ingenstans att ta vägen.
Du har det bättre hos mig.
Hur kan du göra så här?
Du har en dotter.
Det vet jag!
- Jag hörde hennes röst! - Du!
Du talar inte om min dotter!
Jag vet, jag vet...
Prata inte om min dotter!
Hon är sänd till jorden för att fria mig från mina synder
och välsigna mig med en större förståelse för den eviga, heliga, kärleken.
Släpp ut det.
Jag vet, jag vet...
Släpp ut det bara. Såja.
Så där ja.
Jag skulle aldrig göra så här mot min dotter.
Vad?
Stacy, sa att jag skulle gå till dig,
om, typ, ett ett jobb eller nåt'.
Vem fan är Stacy?
Du måste vara den dummaste jäveln i hela Pensacola.
Jag trodde du skulle vara långt härifrån nu.
Vad i helvete?
Jag ställer bara frågan en enda jävla gång.
- Vem skickade du iväg i torsdags kväll? - Vad?
Du sa att du skickade iväg min dejt i torsdags.
- Vem var han? - Inte fan vet jag! Jag var hög!
Hur många tjejers liv kan jag rädda just nu?
En lastbilsförare jag sett här några gånger.
Det är allt jag vet.
All right, jag gick fram till honom och frågade vad som stod på och då drog han snabbt iväg.
Big Dallas sa att han hade en ny tjej i 106:an,
så jag gick dit för att se vem det var.
- Du vet vad som hände. - Hur ser han ut?
- En vit lastbilsförare! - Vem kör han för?
- Inte fan vet jag? - Tänk för fan, lilla bög!
Okej, jag lät någon peka ut honom.
Han försökte boja fast en av mina tjejer.
Det är allt.
En blixt. Han har en blixt på bilen.
En pickup.
Om du inte är härifrån om tre dagar, då dödar jag dig.
Min pappa slog aldrig min mamma, all right?
Vad?
Du sa, att jag brukade se min pappa jaga min mamma runt husvagnsparken.
Det enda jag såg min pappa göra var att stoppa hagelbössan i munnen
och skjuta skallen i bitar i badkaret. Jag var åtta år.
Min mamma satt i bilen i garaget till soppan tog slut.
Alla har ursäkter, Calvin.
Tre dagar.
Fan!
Är det här det trevligaste ställe du kunde hitta för en avskedsmåltid?
Var så god. Vad vill du ha?
Det är bra, tack.
Du ser ut att må bättre.
Inte så bra som du.
Du ser ut som en vimmelkantig skolflicka.
De senaste dagarna har jag rört upp lite skit åt mig själv, om jag ska vara ärlig.
När...
När jag gick första året i högskolan,
då hamnade jag i en dålig situation.
Jag ska bespara dig de våldsamma detaljerna,
men det inbegriper en äldre elev,
för mycket sprit och interna blödningar.
Min bästa vän blev orolig och berättade för sin mamma,
som berättade för min pappa och då blev det en familjefråga.
- Han var snut, eller hur? - Ja.
Han gav sig på grabben och hela hans familj.
Han förlorade jobbet.
Och det var då mina föräldrar skilde sig.
Jag hade ingen aning.
Om du någon gång frågade någon om deras liv, då och då,
då skulle du känna till sån skit.
Det har du rätt i.
Han och jag började faktisk ta lektioner i Taekwondo tillsammans efter skolan.
Att vinna turneringar gav mig något att prata med honom om,
någonting att dela...
Det gav mig ett sätt att få honom lycklig.
- Jag tycker att du också borde åka. - Vi ska åka.
Lämna operationen.
Bli omplacerad. Låt mig hjälpa dig.
Jag vet att den här skiten stör dig.
Gör du? Du lyssnar på min tragiska historia i två minuter
och plötsligt tycker du att du kan tala om för mig vad jag borde göra?
Fan heller. Jag gillar att hålla på med den här skiten.
Jag gillar att få möjligheten att skjuta dom jävlarna.
Jag vet varför du drar.
Vad fan snackar du om?
Du drar för att du är vek, men projicera inte den skiten på mig.
Vill du veta sanningen?
Du är rena giftet.
Om jag stannar, kommer du att få mig dödad.
Lycka till i Seattle.
Hej, Jag saknade dig igår kväll. Vad hände?
Beklagar. Blev omdirigerad till Tallahassee.
Dom här kommer att fungera som skit därinne.
Ja. Han sa att han skulle ha en rutig skjorta och jeans.
Vi ska ses i baren klockan tio.
- Jag var orolig att du inte ville träffas. - Långt ifrån sant, dockan.
Jag gillar inte det här. Okontrollerbar miljö.
Ja, men vi behöver inte kontroll.
Allt vi behöver är ett fingeravtryck på en ölflaska,
eller en cigarettfimp, ett hårstrå.
Möt mig på Handlebar vid I10:an klockan tio.
Handlebar är en av de vildaste ställena i Panhandle.
Okej. Avslöja dig inte nu om någon kille klämmer mig på rumpan.
Ha.
Jag är på plats. Ser ingen i baren.
Det här är ett riktigt jävla skitställe.
Hej, baby. Vill du ha en gratis mustaschritt?
Är det lugnt?
Den jäveln slog du andan ur.
Ja sa ju att du skulle sköta dig.
Den här bjuder jag på.
Vi håller alltid utkik efter nya utkastare.
Jag tror att jag ser honom.
Killen som har flanellskjorta,
rakt över baren där du står.
Fan, jag tror han såg mig.
Jag följer efter honom.
All right, han rör på sig. Stå kvar där du är.
Du! Du, stanna!
Jag vill snacka med dig en sekund!
Kan jag få en öl, tack?
Tack.
Den sista för dig, kompis.
Bäst livemusiken i North County,
men The patrons lämnar en del övrigt att önska.
Jag sa stanna! Jag vill snacka med dig!
Vad fan är det om?
Polis! Stå still!
Du ser verkligen bekant ut.
Har vi träffats?
Jag är bara på genomresa.
All right. Är du säker?
För jag skulle aldrig glömma ett så vackert ansikte. Skål.
Jag har inte gjort något! Varför jagar du mig?
- Varför sprang du? - Det är inte mitt!
Jag bara förvarar det åt min kusin!
- Bara en överlämning! - Vad?
Stick härifrån, all right?
Min misstänkte var inte målet! Jag kan vara röjd!
Repeterar. Jag kan vara röjd! Lombardo, hör du mig!
Så här...
Det finns ett lustigt litet motell nere i Loxley.
Intill I10:an.
Det heter Loxley Piper Inn.
Ett ganska originellt ställe, om du förstår vad jag menar?
Ursäkta. Var är den närmaste toaletten?
Lombardo! Lombardo!
Bäst att inte säga något alls nu.
Jag håller stolen varm åt dig.
Ursäkta mig! Du!
Polis! Ur vägen! Ursäkta!
Polis! Se upp, akta dig!
Crawford, jag har kontakt med målet.
Yo! Skithög, var är du på väg?
All right, släpp in honom.
Håll i min arm bara.
Lombardo, svara! Lombardo, hör du mig?
Du, du, du...
Såg du kvinnan med den långa svarta jackan och mörkbrunt hår?
- Såg du henne? - Ja, var femte minut.
Otroligt!
- Yo. - Vad?
Jag såg henne faktiskt. Hon mådde inte bra.
Kunde knappt gå. Hon gick med nån snubbe.
- Med vem? - Hennes brorsa? Inte vet jag.
Hon har för fan ingen brorsa!
Hon gick inte med nån jävla brorsa!
- Du! - Har du skit i skallen?
Förbannat! Helvete!
- Hej. - Lombardo?
Det här är Lombardo. Tyvärr kan jag inte ta samtalet just nu,
men lämna ett meddelande.
Byron.
- Åh, hej, sötnos. - Är du på väg hem?
- Vår baby är så kinkig. - Har hon feber?
- Ja, jag behöver dig. - All right...
Jag jobbar sent ikväll, men jag tittar förbi, all right.
Vaför?
Vi ses snart. Jag ska hämta några grejer.
- Okej. - All right. Älskar dig.
Jag älskar dig, Byron.
Se vem som är vaken.
Det var på tiden.
Jag går inte igenom det här en gång till, Byron James.
När jag blev gravid kom vi överens om att familjen kommer först.
Vi var överens om att den där lilla flickan kommer först.
Jag har inget emot att ta hand om ditt sjuka barn hela dagen,
för att jag vet att du kommer in genom den där dörren varenda kväll.
Du måste lova mig att alltid komma in genom den där dörren.
Du måste lova mig att du inte lämnar mig och Bella ensamma!
Älskling, älskling, jag lovar. Okej?
Jag lovar. Jag kommer tillbaka. Okej?
Men du måste lita på mig nu.
Och jag måste gå, jag måste göra mitt jobb.
Jag kommer tillbaka. All right?
Det är så vi gör, du och jag.
Var så god. Sköt om dig.
- Hej, Fred. - Byron, vad för dig denna väg?
- En lite tidskritisk grej. - Ja ha.
Hur kan jag hjälpa till?
Jag behöver se din video på den där dispyten
torsdag kväll utanför nattparkeringen.
Jag gav den till polisen morgonen efter.
Kan inte någon lokal-banal polis hjälpa dig?
Jag behöver inte se Mohawk's kameror, Fred.
Jag behöver se dina kameror.
Byron, vet inte vad du snackar om.
Jag har bara en uppsättning här.
Hur länge har vi känt varandra, Fred?
Sedan gymnasiet, antar jag.
Under hela den tiden har jag sett åt andra hållet gällande en massa skit
som har krälat upp ur denna gudsförgätna kloak under dina arbetspass, Fred.
Och jag har aldrig sagt någonting, eller bett om någon tjänst, okej?
Jag har aldrig gillat dig,
och hela verksamheten här får det att krypa i skinnet på mig.
Men nu kommer jag till dig och ber om en tjänst, personligen.
Det är rimligt att anta att jag blir skyldig dig en tjänst.
Mills, kan du ta hand om bensinstationen?
- Visst, inga problem. - Följ med mig.
Okej. Okej, där.
Okej, den feta killen där blir lite tafsig på horan.
Och sedan... bom!
Den där killen slår ner honom bakifrån.
Vänta, stanna där.
- Vem är det där? - Inte fan vet jag.
Vart tog dom vägen? Vart för han henne?
Jag vet inte. Det är konstigt, dom bara försvinner.
Nej, nej, vänta... vänta.
Stanna. Där.
Den där bilen, vilket bolag är det?
Ser ut som Southern Harbor. Ja, det är deras logga.
Tack ska du ha, Fred!
All right.
Fan.
Helvete.
Jävla pervo.
- Hallå? - Kan jag hjälpa dig?
Jag vet inte. Jag heter Byron Crawford. Jag jobbar vid Florida polisen.
Jag letar efter en Southern Harbor förare...
Det får du ta med vår kundtjänst på andra sidan hamnen.
Jag hoppades att vi kunde titta på förra veckans loggar
och se vilka som passerat Mohawk på I10:an i torsdags kväll?
Låt mig stoppa er där, Mr. Crawford.
Jag vet vad du håller på med Jag föreslår att du får ett domslut
- så kanske jag kan hjälpa dig. - Men, frun...
Jag förstår otacksamheten i ditt arbete och besvärligheterna i det, Mr. Crawford,
men jag kommer inte att sitta med min chef och förklara hur uppgifterna kom fram utanför lagen.
Jag förstår och uppskattar att du beskriver din svåra belägenhet.
Jag uppskattar att du förstår.
Min situation är den att sju gånger under de senaste tjugosex månaderna
har jag suttit hos familjemedlemmar för att berätta att deras döttrar,
deras barnbarn, syskonbarn, systrar, fruar och mödrar,
har blivit brutalt mördade och dumpade som skräp längs I10:an.
Jag kan inte åka till ännu en familj...
och berätta detta en gång till.
Han plågar kvinnor, frun.
Han plågar flickor.
Och han plågar någon just nu.
Ge mig en minut, Mr. Crawford, okej?
Inte din doft?
Men den där färgen skulle i alla fall klä dig.
Så du är en smart en, va?
Det är okej.
Jag gillar dom smarta.
Helvete.
Tycker du om klänningen?
Tillhörde en av mina vänner,
för några år sedan.
Hon sålde de vackraste blommor från ett litet stånd vid vägkanten.
Blommor, sir?
Jösses.
Hon var så vacker.
Hon gjorde en liten söt bukett som jag gav till min fru.
Klänningen behöll jag själv.
Du kan få den.
Jag vill att du ska ha den.
Så ja.
Sov en stund.
Du kommer att behöva det.
- Fan. - Hej.
- Hittat något? - Nej.
Jag kan inte hitta en förare som loggat in för den sträckan längs I10:an
efter kl. 10 i torsdags.
Är du säker på att det här är alla som körde i torgdags?
Ja.
Jag uppskattar verkligen att du ville hjälpa till.
- Ha en trevlig kväll. - Du med.
Hej, älskling.
- Byron? - Hur mår du?
Jag behöver dig, du lovade. Vår baby...
- Mår hon fortfarande inte bättre? - Nej, hon är varm.
- Närakuten borde öppna snart. - Jag behöver din hjälp.
All right.
- Älskar dig. - Jag kommer snart.
Var försiktig. All right?
Om en förare sjukanmäler sig?
- Lasten blir väl inte bara stående? - Naturligtvis inte.
En annan förare tar den eller så kallar vi in en vikarie.
- Men det borde synas i listan? - Ja, annars får dom inte betalt.
Men ibland tar en förman själv lasten, om dom har varit förare förut,
då kan dom hoppa in.
Men det synas i den där loggen?
Nej. För männen har månadslön, dom behöver inte skriva in sina timmar.
Men vad sägs om det här?
Vad?
En av våra förare har varit sjukskriven.
En vikarie har kört lasten i två veckor, men inte i torsdags.
- En förman signerade för lasten. - Vem?
Peter Hillborough.
Hej, pappa. Ska du hugga ved före middagen?
Hej, lilla smörblomma.
- Vad gör du här nere? - Jag vill hjälpa dig arbeta.
Det var snällt av dig, älskling.
Men... du vet att utrustningen i skjulet är mycket, mycket farligt.
- Jag vet, jag vet. - All right?
Jag vill inte att någon av dom där sågarna ska kapa av din lilla arm.
All right.
Kom, nu går vi.
Middagen är nog snart klar.
Hallå?
Är det någon här?
Tracey?
Tracey, är du där inne?
Fan.
Tracey, snälla säg att du är här.
Jag pratade med Heather.
Hon saknar dig väldigt mycket.
Hon vill verkligen att du kommer tillbaka.
Tracey?
Du träffade min syster?
Ja.
Tracey, hjärtat, är du okej? Är du skadad?
Jag vet inte.
Min hand och...
min mage gör så ont.
Han kör en kanyl i mig varje kväll och då kan jag inte röra mig.
Tracey.
Du måste lyssna noga på mig nu. Okej?
Du måste göra absolut allting du kan för att komma ut. Nu på en gång.
Jag kan inte.
Jag kan inte, han har låst in mig.
Det måste finnas en väg ut.
Det gäller liv och död.
Jag kan inte.
Han kommer att döda dig ikväll.
Sedan kommer han att låsa in mig i den där jävla grejen.
Så du måste göra det.
Okej? Gör det för Heather.
För hon älskar dig.
Jag vet att du är trött.
Men du är så stark, så du kommer att klara det.
För Heather behöver det.
Okej?
Okej.
Lördag? Lovar du?
Jag lovar.
Zoo, Willy T. och mjölkbaren.
- En dejt. - En dejt.
Okej.
Dags för dig att sova. Och jag ska åka till jobbet.
Jag älskar dig, pappa.
Jag älskar dig också, hjärtat.
- Vi ses i dina drömmar. - All right.
Hoppa ur dom där kläder och få på dig pyjamasen för en gångs skull.
En, två...
Tre, fyra, fem...
tolv, tretton, fjorton...
tjugotre, tjugofyra...
Pappa! Pappa! Pappa!
Någon där ute springer över fältet!
Åh, nej. Åh, nej...
Helvete!
Tracey!
Pensacola polisen
söker fortfarande information kring försvinnandet...
Jag vet nog vad dom försöker med...
Det måste finnas här...
Hallå?
Åh, herre min Gud!
- Jag ska hjälpa dig. - Hjälp mig. Snälla, hjälp mig!
Snälla!
Han har en till. Snälla, ring polisen.
Hej?
Hej, hus står det till? Jag heter Byron Crawford.
Jag skulle behöva byta några ord med Peter Hillborough.
Du missade honom precis. Han skulle titta till en äldre granne.
Åh.
Men kom in vetja, han är tillbaka om några minuter.
Mrs. Cubber!
Peter Hillborough.
Nej, nej, nej...
Mrs. Cubber!
Nej, snälla! Snälla...
Nej, nej, nej...
Peter...
Vad kan jag hjälpa dig med?
Jag har någon här som jag tror tillhör dig.
Åh, är det Charlie?
Jag hittade honom uppe på vägen,
han sprang nästan ut framför min bil.
Charlie, du borde veta bättre än så.
- Jag bär in honom. - Nej, nej, det behövs inte.
- Det behöver du inte. - Jag tror att han kanske skadat ett ben.
- Du behöver inte.... - Jag lägger ner honom och tar en titt.
Han verkar må bra trots allt.
- Tack för att du... - Folk vet att du bor ensam.
Jag vill bara hålla ett öga på dig.
Min fru skulle må bättre om jag såg mig omkring.
Men, varför...
Kan du inte komma imorgon?
Det ska jag.
Peter, snälla...
Som ni vill, Mrs. Cubber.
Vi vill ju inte att Charlie ska tugga på den här vackra stickningen.
Du, snälla...
Du, jag måste verkligen be dig, snälla...
Du, jag måste verkligen be dig att gå. Nu.
All right, Mrs. Cubber.
Ja. Ha en trevlig kväll, Mrs. Cubber.
Vi tar er med i våra böner.
Är det säkert att ni inte vill ha något att dricka?
Ja då, jag sitter nöjd.
Har ni bott häromkring länge?
Vi flyttade hit ut för fem år sedan.
Hur långt är det till grannen?
- Så där en 800 meter. - 800 meter...
Vakna för helvete!
Vart fan tog hon vägen?
Va?
Hör du mig, slyna?
Var fan är hon?
Säg det!
Du vet var hon är, eller hur ?
Eller hur?
Eller hur!
Jag... jag vet inte.
Jo, det gör du. Jo, det gör du.
Helvete!
Jävla slyna.
Var i helvete är hon?
Jag borde ge mig av.
Säkert? Han borde vara tillbaka när som helst.
Han skulle leta efter personen i gräset.
Du tänker inte säga något, va?
Helvete!
Oh, ja, du kommer att berätta.
Säg nu var fan hon är.
Jag ska ta mig fan i mig slita dig i stycken.
Jag ska ta mig fan i mig slita dig i stycken!
Lombardo!
Du är verkligen något extra, eller hur?
Fan.
Jag antar att jag måste ta hand om lite grejer.
Oroa dig inte.
Vi ska få en stund tillsammans.
Vi ska ha en liten fest. Bara du och jag.
Hur låter det?
Va?
Oroa dig inte.
Jag ska inte göra dig illa.
Jag ska inte skada dig.
Du måste bara sova lite.
Allt kommer att bli bra.
Koppla bara av nu.
Det blir mörkt snart.
Shh...
Du måste vara riktigt tyst nu, all right?
Somna nu.
Jag kan inte lämna dig ensam en dag.
Doktorn sa att din strupe måste läka innan du kan prata.
Tur för dom, va?
Du är den hårdaste jävel jag någonsin känt.