.
- סאם!
- ראית אדם, שנות ה-20, 6 מטר, שיער חום?
- האם הוא מסוכן?
- זה הרואין?
מי אתה חושב זה שייך?
אתה רוצה אותם כדי לדעת שמצאנו את זה?
- אני כבר מחפש אותך.
- תתרחק ממני.
- מי הוא?
- הוא הבן שלי.
- חכה!
אתה יכול לתת לי את האקדח, בבקשה?
- אנחנו מנסים להשיג את האישור
לשגר את משימת חילוץ, אבל לא הצלחנו עד עכשיו.
- ובכן, מה השתנה?
- אתה.
- אמא!
- איזי!
לרוץ!
- אמא!
היי, היי.
את החום נשבר.
איך אתה מרגיש?
- יכול להיות יותר גרוע. - כן. אתה יכול לקום?
כאן כן? - כן.
מה סאם עושה?
- אה, תן לי לבדוק.
למה אתה לא לקום , למתוח את הרגליים שלך?
- מה אתה רוצה?
אני רק רוצה לבדוק על מה שהוא עושה.
- בואו לראות.
הוא נפל במורד הגבעה, ואז השארתי אותו למות.
אז הייתי אומר לא גדול.
. אני מצטער על מה שקרה.
- אני מקבל את זה. בחרת ג ' וש עליו.
ואני הייתי בוחר אבא שלי עליך כל יום.
אז הכל טוב.
. אני הולך לקחת קצת אוכל.
אני יכול להביא לך משהו אם אתה רוצה.
- אני מתכוון, אני לא אעצור אותך.
- הבא. - אני מת מרעב.
- הנה לך.
הבא.
- ברצינות? מי שם אותה אחראית?
- תודה לך. - מה לעזאזל הם עושים?
- הבא.
תמשיך את זה.
- היי. מה קורה?
- שוטר תנועה החליט לאסוף את מה האוכל שנשאר
ולהתחיל קיצוב זה.
- שמעתי רעיונות גרועים יותר.
- אתה לא מקבל מלפפון חמוץ ובצל הצ ' יפס טורטילה.
- מה זה משנה?
אין לך איזה חטיפי חלבון מוסתר איפשהו?
- אתה יודע, אם אתה... . אתה יודע מה?
למה אתה לא הולך ליהנות מארוחת הבוקר שלך במקום אחר?
- אני יודע שעברו רק כמה ימים.
אבל אני די בטוח שאנחנו הולכים להיות חברים טובים.
. תן לי את התינוק רות.
- זה לא יקרה. - היי, היי, בחייך.
בוא, תירגע, תירגע, בסדר?
לך יש את שלך.
עכשיו תחזירו לי את זה ולעבור הלאה.
. קדימה, אחי.
אני כבר על מיצים במשך החודש האחרון.
אני צריך יותר אוכל מאשר את זה.
- טוב, טוב, אין הרבה אוכל נשאר כפי שהוא.
אתה אומר שאתה יותר חשוב
מכל אחד אחר כאן?
- תראה, אני לא איכפת לי מי מקבל מה,
אבל אם אני לא מבין משהו לאכול בתוך חמש שניות,
אני לא אהיה כל כך נחמד על זה.
- טוב, בסדר.
הנה לעזאזל ממתק.
שמח עכשיו?
- ללכת, ללכת, ללכת, ללכת, ללכת! לרוץ, לרוץ, לרוץ, לרוץ!
- ג ' וש! ג ' וש, מה קורה?
- אני מניח שאף אחד לא מקבל את התינוק רות.
- ד " ר נתן. - גווין.
- אני מעריך את זה שיש לי.
- אתה חלק חשוב של המשימה הזו.
הצוות שלי יצירת מפה של מה אנחנו חושבים לוס אנג ' לס
נראה כמו ב-10,000 לפני הספירה
אני רוצה שאתה תגיד להם כל מה שאתה יודע.
על המקום הזה.
לעזור להם להבין היכן ניצולים.
- כמובן.
- אנחנו נטוס לשם וחזרה פעמים רבות ככל האפשר.
לא משאירים אף אחד מאחור.
- מי הטייס?
- אנחנו בודקים רשימה קצרה של מועמדים כמו שאנחנו מדברים.
- אם זה המקרה, אני רוצה לזרוק את הכובע שלי את הטבעת.
אתה צריך מישהו טס ניסיוני טיפוס.
אתה לא הולך למצוא מישהו יותר מוסמך.
- אתה לא בחיל האוויר יותר, גאווין.
זה לקח הרבה שכנוע כדי לקבל את המשימה הזאת אושרה.
אני מצטער שזה ככה זה צריך להיות.
- יש מישהו שאני מכיר.
לא דיברנו הרבה זמן,
אבל אין טייס אני סומך יותר.
להבטיח הוא אחד האנשים שאתה שוקל.
- מה שמו? לוי - דלגאדו.
הלכנו לבית ספר לטיסה יחד.
הוא היה אחד החברים הכי קרובים שלי.
הוא היה בחו " ל שנה,
הפעלת פעולות על רמשטיין.
אבל שמעתי שהוא הועבר חזרה לארה " ב כדי ואנדנבורג.
- כן, אתה צודק.
הוא נמצא ברשימה שלנו. תן לי לעשות את השיחה.
- אין דבר. הכל נעלם.
- מה זה היה לעזאזל?
- את הדבר הזה?
הדבר הזה נקרא עצלן הקרקע הענקי.
זה הוא אחד הגדולים ביותר של יונקים
אי פעם לנדוד בצפון אמריקה.
או שאני צריך להגיד.
- היה? - הוא אומר שזה נכחד.
- אם הדבר הזה הוא נכחד,
אז מה לעזאזל הוא עושה פה?
? מה לעזאזל אתה עושה כאן?
זה הבית שלו.
בסדר, אני יודע שזה עלול להיות קשה
עבור חלק מכם להבין,
אבל אני חושב שכאשר אנחנו נפלה דרך החור בתקרה,
אנחנו בסופו של דבר מתישהו בסביבות 10,000 לפנה " ס.
או לפסה " נ על לא-נוצרים.
- אחי, על מה אתה מדבר?
- ברור כניסתה של מסע בזמן.
זה הרבה לעכל.
- קדימה.
אתם לא באמת מקשיבים.
לטירוף הזה, אתה?
- אני חושב שסקוט הוא נכון.
- אתה עושה?
- לא, אני יודעת איך זה נשמע, אבל...
ראינו טיגריס שנחרבי ביער.
ואלו הגבעות ראינו?
הם נראים זהים ל " הוליווד הילס.
אני חושב שאנחנו עדיין בלוס אנג ' לס.
- לה? לא דרך.
- אנחנו רק משום מה ...
אנחנו איכשהו בעבר.
וזה מה שהביא אותנו לכאן.
כולנו נפלנו דרך אותו אור.
- אבל אם זה נכון, איך נחזור הביתה?
- לא יושב כאן לא מדבר על תיאוריות מטורפות.
- ובכן, איך אתה מסביר את כל זה?
- אני לא חייבת.
אתם רוצים להישאר כאן? להיות אורח שלי.
אבל אני הולך למצוא מישהו יודע איפה אנחנו
ואני מסתלק מכאן.
- תראי, יש לנו אנשים אנחנו רוצים לחזור.
ואנחנו הולכים לנסות ולמצוא דרך.
אבל לא יקרה כלום אם נרעב למוות.
- היא צודקת. הדבר הזה אכל את כל האוכל שלנו.
מה אתה חושב, איב?
אנחנו צריכים לצוד.
.
- קפטן דלגדו, אנחנו מתקרבים קולב.
- דוד לוי.
- היי, איזי.
אתה נראה כאילו אתה עושה יותר טוב.
איך הולך עם הפיזיותרפיה?
- מ " מ, בהחלט לא כיף.
היי, אם מישהו יכול להשיג דרך זה, זה אתה.
- היי, לוי.
- באתי רק לדבר עם גווין.
- הוא יצא.
. היי, בנאדם.
- אני רק רוצה שתשמע את זה ממני קודם.
הם מעבירים אותי לרמשטיין.
אני שונאת לעזוב.
במיוחד עם איזי עדיין מתאושש.
- הוראות הן הוראות.
בטח, אנחנו נהיה בסדר.
- אמרת אתה כבר מדבר על לראות את המקום שוב.
מתי אתה הולך לוותר על זה, גאווין?
חזור למציאות.
- אתה וחווה דיברו עלי מאחורי הגב שלי.
האם זה זה? - תראה, בנאדם.
היא מפחדת.
שנינו רק רוצה את מה שטוב לך.
אתה לא למשוך את עצמך ביחד,
אתה תאבד את המשפחה שלך.
- אתה לא חושב, אני יודע את זה?
את הדברים האלה אני רואה לקחו ממני הכל.
אני לא יכול לעוף יותר.
אז שמור את העצות שלך, כי זה לא יעזור.
בהצלחה בגרמניה.
- לוי, עבר הרבה זמן.
. אני כל כך מצטערת על איב וג ' וש.
הם תדרכו אותי על הדרך.
אמרתי את זה שאתה הולך להיות מסוגל
כדי לעזור לאתר את הניצולים?
- זה נכון.
- אז...
זה מקום שאתה רואה ... כל השנים האלו.
- זה אמיתי.
- אני מנסה לעטוף את הראש שלי סביב זה כל בוקר.
- כן.
- קפטן דלגדו. אני ד "ר סופיה ניית' ן.
אני עובד על המשימה.
- זה נחמד לפגוש אותך.
בואו נעשה את זה.
- היי, אני יכול לשאול אותך שאלה?
אתה אמר שאתה מנהלת המשרד, נכון?
- זה נכון.
בניית ארנב מלכודות של ענפים
חלק מהעבודה?
- לא, לא בדיוק.
- אז קדימה.
- אני גדלתי בחווה .במונטנה.
אז ציד ודיג , וגם, אתה יודע, רכיבה על סוסים,
זה היה פשוט דרך חיים עבורנו.
זה ואבא שלי ממש רציתי ילד.
אתה תחזור לשם?
- למעשה, היה לי טיול מתוכנן עם איזי.
סוג של אמא-בת.
אבל, אממ ...
- אבל מה?
- אבל זה מעולם לא קרה...
בגלל התאונה.
אחרי זה...
הכול השתנה. שיניתי.
מניח אשמה יעשה את זה לך.
- ערב...
מה שקרה לבת שלך...
זו לא אשמתך.
אתה עצמך אמרת את זה.
שאת מאחרת לעבודה.
השכן שלך אסף אותה--
- אני הייתי צריך להיות זה שנהג ברכב.
- מי אמר את זה היה הולך אחרת?
- אתה יודע, אני כבר אמרתי לך הרבה על עצמי,
ואני בקושי יודע שום דבר עליך.
- אני אגיד לך מה.
אם אנחנו רוצים למצוא את כל שפנים,
אנחנו צריכים להיות בשקט.
- היי.
מה לעזאזל אתה רוצה?
- אתה לא צריך להיות לבד ביער.
- תראי אותך. אמא של השנה.
- אני יודע שאתה כועס.
- כועס?
זו אולי הדרך הכי יפה שאתה יכול לשים את זה.
- לוקאס, מה שקרה ביני לבין אבא שלך ...
- לא.
- תראה, אתה רוצה למות ביער?
בסדר.
אבל אני מבטיח לך, אנחנו צריכים להישאר יחד.
יש לנו סיכוי טוב יותר לשרוד.
אז למה אתה לא אומר לי
מה אתה בא לכאן מחפש?
רק תענה על השאלה.
זה לא אומר שאנחנו חברים הכי טובים.
מה לעזאזל?
. מצאתי את זה אתמול.
נמר נפל.
מי שבנה את זה ברור חזר.
לקח את הנמר, לאפס אותו.
- אז אתה מבין שאתה יכול לעקוב אחריהם ולקבל תשובות
איפה אנחנו נמצאים ואיך להגיע הביתה?
- משהו כזה.
- או אולי יש מקלט בסביבה.
או מה שהם צריכים. בשנת 10,000 לפנה " ס
- אתה באמת מאמין שזה איפה אנחנו?
- אני לא יודע.
מה אתם אומרים שאנחנו נראים ביחד?
- אני אקח את זה ככן.
- ובכן, אבא, זה ענק הקרקע דבר אכל את כל האוכל שלנו.
אז, אתה יודע, בוקר של חופש התחלה נהדרת.
אבא? מה קרה?
. יש משהו שאני צריך לספר לך.
- בסדר, אתה קצת מפחיד אותי.
- אני לא מרגיש את הרגליים שלי.
- על מה אתה מדבר?
אתמול, אמרת זו הייתה רק מכה.
- זה התחיל ככה, אבל זאת ההתחלה.
את עודפי הנוזלים חייב להיות מפעיל לחץ.
על עמוד השדרה שלי.
- אבל זה רק זמני, נכון?
כלומר, הנפיחות תרד.
- רק אם זה מרוקן.
- אוקיי, אז מה אנחנו אמורים לעשות?
- לא אנחנו. אתה.
- מה?
- אתה צריך כדי לנקז את הנוזלים.
- לא, אבא. - תקשיב, תקשיב.
איב הביא רפואי ציוד לאמבולנס.
כל מה שאתה צריך נמצא שם.
- אבא, אני לא רופא.
אני אפילו לא סטודנט לרפואה. זוכר? נשרתי.
- זה הליך פשוט. אני אדריך אתכם צעד אחר צעד.
- לא, זה מטורף.
- אין אף אחד אחר שיכול לעשות את זה.
זה צריך להיות משוחרר בתוך כמה שעות.
או שאני לא יכול ללכת שוב.
.
- יש לך את זה.
- אחת למטה.
עכשיו אנחנו צריכים, כאילו, עוד עשר כדי להאכיל את כולם.
אה.
- עבודה טובה.
- שונא את זה. אבל אנחנו צריכים לאכול, נכון?
טיי?
- דוב.
- מה עכשיו?
- לא לרוץ.
- היי, בחור קטן.
ללכת, ללכת, ללכת, ללכת, בסדר.
- עכשיו לרוץ.
- איב! איב, בדרך זו! בדרך זו!
קדימה.
תראה, יש מערה.
- הוא מגיע. הוא בא!
- אלוהים. - וואו, וואו, וואו.
זה מקרה חירום רפואי המצב?
- אני בסדר, זה פשוט, זה הבחור שם,
הוא לגמרי אוכלים עשב.
- הו, טכנית הדשא הוא כמו סוג של סלט, אז ...
זה פשוט מגעיל.
- היי, אתה באמת חושב שאנחנו בעבר?
אני מתכוון, זה מטורף, נכון?
- זה לא אומר שזה לא נכון.
- היי, היי, חבר ' ה. אני צריך את העזרה שלך.
- מה קורה?
- בעיקרון, אם אני לא לרוקן את אבא שלי חזר מיד,
הוא יהיה משותק.
- וואו, זה הרבה לעכל.
- כן, אז אני צריך הרדמה,
משהו כדי להקל על הכאב, כמו אלכוהול.
- בטח, אני רק אקפוץ שלי המקומית בוו-מו.
- אנחנו נחפש את המכוניות. אנחנו נמצא משהו.
- תודה לך. רק מהר. בבקשה.
- עכשיו אתה באמת הגדרת אותה לעוד אכזבה.
אם היה אלכוהול משקר מסביב, אני כבר מצאתי את זה.
- היא טיפלה בי כשהייתי פצוע.
רק חושב.
חייב להיות משהו שאנחנו יכולים להשתמש בו.
- חכה רגע. אולי יש לי רעיון.
זה חסר תועלת.
- בסדר,
אנחנו חייבים למצוא דרך אחרת לצאת מכאן.
מישהו בא.
- הלו?
- מרי-בת?
לוקאס.
- מה אתם עושים כאן?
- יש sabertooth מלכודת בקרבת מקום.
אנחנו מחפשים את מי בנה אותו, אך ללא הצלחה.
- דוב רדף אחרינו לכאן. הכניסה למערה התמוטטה.
זו הסיבה היחידה שרדנו.
- מה?
הו, אתה חייב להיות צוחק לי. זו הדרך היחידה שלנו לצאת.
- לא. לא, חייבת להיות דרך אחרת לצאת מכאן.
- ובכן, היה פיצול בתוך המערה.
הלכנו ימינה. זה היה מבוי סתום.
אולי אנחנו יכולים לצאת לכיוון השני.
- או זה רק מבוי סתום.
- אנחנו לא יכולים לעמוד ולא לעשות כלום.
- אה, אני אומר, אנחנו צריכים?
- נראה שאנחנו הולכים לכיוון השני.
בדיוק כמו שאמא שלך אומרת.
- איך אתה יודע שהיא אמא שלי?
- אף אחד לא טוען כמו משפחה, חבר.
- היי, ריילי. לבדוק את זה.
- אין אלכוהול, אבל יש את זה.
- טה-דה".
- אתה צוחק עלי עכשיו?
- מה זה?
- זה הרואין מצאנו.
- הרואין?
- יש סוחר סמים כאן למטה.
מסתבר שיש לנו די אקלקטי הקבוצה.
- אני ממש רוצה להרוג את שניכם.
- אני מבין את האינסטינקט, אבל קראתי איפשהו
זה הרואין פעם מרשם, כמו תרופות נגד כאבים.
- איפה קראת את זה, "היי טיימס"?
- ריילי, הוא צודק.
הרואין הוא אופיום. זה עשוי מורפיום.
- אבל אתה צריך ללכת לי לעבור את ההליך.
איך אתה מתכנן לעשות את זה כאשר אתה מסטול?
- אתה לא מתכוון לתת לי מנה מלאה.
רק מספיק כדי להקהות את הכאב.
תקשיב לי.
אני אהיה בסדר.
אני יהיה איתך בכל שלב של הדרך.
עכשיו, אתה מוכן לעשות את זה?
.
- זוהי מפה של פליסטוקן-עידן לוס אנג ' לס.
על סמך מה אתה ראית,
איפה אפשר למצוא את הניצולים?
. הם כאן, בבית הזה גדול סליקה.
- ואתה ראית אותם שם? - אני עשיתי.
זה המקום שבו מצאתי את איב הטבעת.
בדרך-מלהולנד.
אני גם ראיתי אותה הולכת על שפת הנהר.
יש אחד באזור זה.
- מה עכשיו LA הנהר.
בין שתי הנקודות האלה,
יש רק אחד גדול סליקה.
השטח היה בעיקר צפופה יער וביצות.
- יש לך מושג איפה אני יכול לגעת למטה?
מבוסס על הטופוגרפיה,
שם צריך להיות רצועה קטנה של קרקע
כקילומטר צפונה של קרחת היער.
- אז מה?
- הגדרת תוכנית טיסה.
אנחנו ניפגש כאן בעוד שעה וביקורת.
- בסדר, בואו נלך. - להגדיר מעקב אחר נקודות ציון.
- אם אתה יכול, אני צריך הכל ...
גובה, הערכת מהירות הרוח,
כל מה שאתה חושב אתה יכול להיות מסוגל לחזות.
- כן, אדוני.
- אני לא יודע מה לומר.
- אתה לא צריך להגיד כלום.
אני שמח שאת כאן.
אם זה לא אני מטיס את המטוס למטה,
חייב להיות אתה.
- זה איזי.
היא רצתה לראות אותך לפני שטסת.
קדימה.
- אני לא מאמינה שאתה מבוגר מספיק כדי לנהוג.
- בנוסף, הם נתנו לי נכות צלחות,
מה שאומר שאני יכול פארק די הרבה לאן שאני רוצה.
הדבר שווה את משקלו בזהב.
- מזל טוב.
אתה יודע, היא מקבלת את זה ממך.
- כן. טוב, זה למה אתה לא עזבו את העיר.
היא צריכה מודלים טובים יותר לחיקוי.
היי. אתה בסדר?
אני כל - כך לחוצה, אני מרגיש כאילו אני יכול להקיא.
- אל תדאג.
אני אהיה שם, חזרה לפני שאתה יודע את זה.
- אתה חייב.
מי עוד הולך להיות המדריכה שלי בברלין?
אני אשמח לעשות את זה.
- אמא אמרה שזה היה אחד המקומות המועדפים שהיא אי פעם הייתה.
- זה מדהים בעיר. אתה תאהב את זה.
זה חלק מהסיבה מדוע בחרתי ללכת לשם.
בכל מקרה, אנחנו צריכים לחזור.
- יש לי את הסמים בעט עדיין? - אני לא מרגיש שום כאב.
- טוב, זה טוב, אני מניח.
אז מה קודם?
- כמו שאמרתי.
הזז את האצבע למטה את עמוד השדרה של הגב התחתון שלי.
- בסדר, הבנתי.
- ולחץ למטה.
זה איפה המותני פוגש את ...
- העצה.
- אני חושב שאנחנו צריכים לתת לו יותר מדי.
- לא, לא, אני בסדר.
זה לאן אתה הולך כדי להכניס את המחט.
ברגע שאתה מרגיש את זה פופ,
צרף את המזרק.
לצייר שישה סמ " ק.
- בסדר, אני הולך להכניס את זה עכשיו.
- זוכר...
אתה צריך לדחוף דרך השריר.
ברגע שאתה עושה ...
- פעם אחת אני עושה, מה, אבא?
ברגע שאני אעשה את זה, מה? אבא?
- אה-אה. - אבא? הו, אלוהים שלי, אבא!
- אתה יודע, אנחנו הולכים כבר זמן מה.
אולי אנחנו צריכים לקחת הפסקה.
- תודה.
היי, שקט, שקט. אתה יכול לשמוע את זה?
- זה מבוי סתום.
- אז אנחנו ממשיכים לחפש את המערה.
- אנחנו כבר הלך בדרך אחרת.
חיפשנו בכל מקום.
- אני לא הולך למות במערה. אני הולך למצוא את דרך החוצה.
- ואיך לדעתך אנחנו עושים את זה?
- זה לא מבוי סתום. יש אצות.
אצות צריך אור שמש כדי לגדול,
מה שאומר שזה בא ממקום אחר,
מקום שבו יש אור.
- אתה חושב שיש דרך לצאת מתחת למים?
- יש רק דרך אחת לגלות.
- טיי.
אין לנו מושג מה יש שם במים,
הרבה פחות אם זה מוביל לשום מקום.
לא. זה מסוכן מדי.
- אז אנחנו נשארים כאן?
- איב, הוא צודק.
אנחנו חייבים לנסות.
- לא, חייבת להיות דרך אחרת.
- טיי! - טאי?
אני לא רואה אותו. - טיי! קדימה, טיי!
- טיי! טיי!
.
- אולי אנחנו צריכים ללכת אחריו.
- אולי הוא מצא את הצד השני.
- או אולי לא.
- בחייך, טיי.
קדימה.
טיי!
טאי, אתה בסדר?
- כן.
יש דרך החוצה בצד השני של המערה.
אבל, חבר ' ה, יש עוד משהו שאתה חייב לראות.
- הכל בסדר?
- כן.
רק ...
לפני התכנון.
- מה קורה?
- תראה, שנינו יודעים כמה משימות אלה יכול ללכת.
אני לא רוצה להשאיר שום דבר שלא נאמר.
למה עזבת את גרמניה?
- אני לא הועבר.
- אתה לא אומר לי את האמת.
אתה רק אמר איזי בחרת ללכת לשם.
- גווין, פשוט לתת לזה ללכת.
- לוי, תסתכל עלי ותגיד לי שאני טועה.
למה עזבת?
- עזבתי כי לא יכולתי להתמודד עם זה.
- לא יכולתי להתמודד עם מה?
- אתה וחווה.
אתה צריך להבין.
איב היה מפחד.
אתה היית שותה כל הזמן.
מדברים על כמה המקום.
אנחנו לא ידעתי שזה אמיתי.
- אתה עדיין אוהב אותה?
- גווין, אני מצטער.
- אבא? אבא. אבא!
אבא, בבקשה תתעוררי.
- כן, אני לא חושב שזה עובד.
- לא לדבר יותר. - אבא.
אני לא יודע מה לעשות.
לא בלי אותו ללכת לי לעבור את זה.
- הוא כבר עשה את זה. רק זוכר את מה שהוא אמר.
ברגע שאתה מרגיש פופ, צרף את המזרק.
לצייר שישה סמ " ק.
- בסדר.
- היי, אתה יכול לעשות את זה.
- אני לא בטוח שאני יכול.
- תעצום את העיניים שלך.
קח נשימה עמוקה.
- זה יעזור?
- אין נוזלים. שום דבר לא קורה.
אולי אני לא מבין את זה מספיק רחוק?
אני רק ... אני לא ... אני לא יודע. אני לא יודע.
- רק תמשיך.
- בסדר.
בסדר, זה שש סמ " ק.
- אני חושב שאתה עשית את זה, ריילי.
- האם זה בסדר לדבר עכשיו?
עכשיו אני רק צריכה אותו להתעורר.
לראות אם הוא יכול להרגיש את הרגליים שלו.
- אתה טוב? - כן.
- בדרך זו.
- אה, לעזאזל.
- מה, לעזאזל?
- הוא חי במערה.
- קלסו העמק למכללה, מוהאבי קליפורניה.
איך הוא הגיע לכאן? - לא יודע.
אבל על ידי הסימנים האלה.
נראה כאילו היה כאן לפחות כמה שנים.
- עד שהוא נתן למעלה, דפק לעצמו את המוח.
הוא היה כאן כל הזמן הזה.
הוא מעולם לא מצא את הדרך הביתה. וגם אנחנו לא.
.
- בבקשה תתעורר, אבא!
בבקשה, אלוהים. בבקשה, בבקשה.
- ריילי.
- אבא?
אבא.
היי, היי, בוא תקום.
כאן
אתה מרגיש משהו?
- אני לא יודע. - בסדר.
ובכן, לנסות להזיז את האצבעות.
אני לא יכול.
- נסה חזק יותר. קדימה.
- נו, אבא.
תמשיך לנסות. קדימה.
הם זזים.
אה, הם זזים.
- אני גאה בך. - תודה.
אבל אני כבר שמונה התקפי לב היום,
אז בואו לא לעשות את זה שוב, בסדר?
- Mm-הממ.
- בסדר.
- אנחנו לא יכול לספר לאף אחד מה מצאנו במערה.
עכשיו, אנשים עדיין יש לי תקווה.
ניקח את זה ממנה, זה דבר מסוכן.
- אפילו אם אנחנו שומרים את זה בשקט, אנשים הולכים לאבד תקווה.
די מהר כאשר הם רעבים.
- אף אחד לא תרעב למוות.
הבחור הזה במערה, הוא חי כאן במשך זמן מה.
מן הסתם הוא מצא את האוכל.
- ערב? לאן אתה הולך?
- נראה.
תראו את זה. פטריות.
- אה-אה. לעזאזל, לא. אני לא אוכל את זה.
הם בטח רעיל.
- לא, הם לא. תאמיני לי.
הם היו בכל מקום שבו גדלתי.
הם נקראים עוף של היער.
הם טובים יותר כאשר הם מבושלים.
- בסדר, אני גווע ברעב.
- הצטרפות למועדון.
- אתה זוכר את הסרט "חיים"?
אחד על הכדורגל שהתרסק בהרי האנדים
וכולם אכלו אחד את השני?
אני רק תוהה כמה זמן ייקח לנו להגיע לשם.
כי הם הלכו כדי אכילת בשר אדם.
הרבה יותר מוקדם ממה שאתה חושב.
- זוכר את זה מבלי לדבר?
בוא ננסה את זה שוב.
- ג ' וש. - אמא.
איפה היית?
למה את רטובה?
- זה סיפור ארוך. אתה בסדר?
- כן. - כן?
- יותר טוב. - בסדר.
- הצלחת למצוא מזון?
- ובכן, לא עם ציד, אבל...
מצאנו את זה.
איב - באמת הגיע לכולם.
- מדהים. אני חושב על הולך טבעוני בכל מקרה.
- ויש מספיק לכולם.
- אני מניח שלא תמצא אף אחד אחר שם בחוץ, הא?
- לא. לא נשמה.
- בהצלחה.
- אתה יכול לתת לנו רגע?
גאווין-- - לוי.
עכשיו, כל מה שחשוב הוא המשימה.
כאשר אתה מוצא את איב, אני צריך לתת לה את זה.
אתה מביא את המשפחה שלי הביתה.
- יש לך את המילה שלי.
- מה אתה רוצה?
- תקשיב.
על אבא שלך ...
- אני לא רוצה לדבר עליו.
- אני צריך אותך כדי לדעת.
מה שעשיתי, לא הייתה לי ברירה.
- אתה לוחץ על ההדק. הייתה לך ברירה.
- אני לא רוצה ללכת בדרך זו,
ואני לא מתכוון לעמוד כאן ולהתנצל על זה.
- לא. לא, אתה לא, נכון?
אני לא רוצה לדבר איתך.
אני לא רוצה שום קשר איתך.
אתה לבדך.
- היי. - היי.
אני לא יודע אם הייתי מגיע
היום בלעדיך.
- הו, משהו אומר לי שיהיה לך עבד דרך.
איב?
תקשיב, אני חייב לך הסבר
על מה שאני עוברת...
ולמה יש לי את האקדח, הכל.
יש לי גידול במוח, איב.
זה סופני.
- הו, טיי.
אוי, אני כל כך מצטער.
- מאז אובחנתי, אני פשוט ...
הרגשתי כאילו איבדתי את המטרה.
אני אתפטר מעבודתי, דחף את אשתו משם.
אני רק רציתי שכל זה ייגמר, אבל...
אני לא רוצה לגמור כמו האיש הזה במערה.
אז אני ...
אכפת לך להחזיק לי את זה?
- בטוח.
- אתה יודע, יש לך ברירה לעשות גם ערב.
אשמה היא קשה מדי דבר לסחוב.
אתה יכול להניח לזה.
- כן, זה רק לא כל כך קל.
- למה לא?
- ביום התאונה, לא הייתי עובד עד מאוחר.
הייתי עם מישהו.
- אני מבין.
אבל זה לא היה שום קשר עם מה שקרה.
זה אולי קשה להאמין כי זה מה שאתה היית
להגיד לעצמך כל הזמן הזה, אבל זו האמת.
אני יודע שאתה לא מבקש את זה, אבל העצה שלי?
לנוע קדימה.
כי האשמה הזאת...
זה לא עושה לך טוב.
- אני 2,000 מטר מעל לה בראה.
מתחילה הירידה.
טוב, אני נכנס לשקע.
מייצבים מאורסים.
מקבל קצת יוצא דופן קריאות כאן.
- מה אתה רואה, קפטן?
אומר שוב. יש לנו הפרעה.
- איבוד שליטה ...
מאבד את השליטה על מנוע אחד.
חוזר ...
- לוי? היכנס. - בקרת מנוע אחד.
היכנס. האם אתה שומע?
לוי, מה קורה?
- מיתוג ידנית. אני לא מצליחה לשלוט.
- קפטן דלגדו? אתה שם?
נכון - מנוע בוער. אני חוזר.
המנוע הימני על האש. יורד!
- לוי! לוי, אתה שומע?
- איבדנו אותו.
שניהם: