Mamma?
Nej, det gjorde jag inte. - Mamma!
Herregud! Varför sabbar du julen med sån skit?
-Jag älskar den låten. Den är julig. -Har du börjat supa igen, eller?
-Schyst... -Man måste vara full för att stå ut.
Jag får stå ut med bra mycket mer nykter. Som dina skolkompisar, t.ex.
Gudskelov att vi slipper ha de gräsliga tröjorna igen.
-Jag tyckte vi var ursnygga. -Klart att du gjorde, gubben.
Vår lilla Törnrosa sover.
Min drömprins...
Tack, älskling.
-Nell avgudar ju dig. -I fjol satte hon mig vid barnbordet.
Jag är hemskt ledsen.
Varför måste vi åka dit? Vi kan ju åka vart som helst.
-Vi kan vända. Bara du och jag. -Gumman, jag älskar dig.
Men Nell är som en syster för. Jag kan inte överge dem den här julen.
Helvete!
Jag älskar den här jullåten!
Du vet att du älskar den. Sjung!
Mamma! Jag har skurit mig! Helvete!
Jag kommer!
Jag kommer.
-Har du hittat ett plåster? -Nej.
-Har du blött på morötterna? -Menar du allvar?
-Kommer jag att dö? -Förmodligen.
Ge mig den. Det är ingen fara. Sköljde du dem först?
-Var är dina bröder? -De spelar PlayStation.
-Det är brådis, mamma. -Jag vet, älskling.
-De kommer snart. -Fan! Det fanns knappt nån potatis.
Belinda vägrar gå ut. Vill din mamma verkligen att vi släpper ut dem?
Hon tycker det är bättre att räven tar dem först.
Du lovade att jag skulle få mig tända raketerna sen.
Du är jättestilig.
-Satan! Var är killarna? -De spelar PlayStation.
-Jag... -Killar, dags för ett bad!
Du är ursnygg.
Sätt fart!
Kom igen, Belinda. Var fri och tapper.
Kom ihåg... Ingen tv, inga iPhones, inget googlandet och...
Bråka inte med Kitty. Hon är en plåga, men försök.
-Hon är en finne i röven, pappa. -Inte sånt språk, Thomas.
-Får Kitty svära? -Förmodligen.
-Du sa att alla får svära. -Ja, det gjorde jag.
Herregud! De är tidiga.
Det här är viktigt. Drunkna inte.
-Hur ser jag ut? -Bra
Snabba på, killar.
-För helvete, Tony... -Ja, älskling?
-De är jättefina. Tack. -Sandra plockade dem hos grannen.
-De är jättefina. -Hej, Kitty.
Är kladdkakan klar? Sandra lovade att det skulle finnas kladdkaka.
-Absolut. -Var är Art?
-Jisses! -Kittys universitetsfond.
Varför tänkte inte jag på det?
-Jag har glömt den jävla kladdkakan. -Satan! Hon kommer döda mig.
Tony? Tony?
-Tony? -Ja, älskling?
-Nell har glömt kladdkakan. -Va?
Mamma skojar, bara. Kom.
Åk till verkstan. Det finns en mataffär där.
-Är inte den stängd? -Krossa en ruta! Inte fan vet jag!
Simon, har du en klubba?
Art?
-Behöver du hjälp, älskling? -Ja, skulle du kunna ta min... Okej.
-Gumman... Snyggare än nånsin. -Tack, älskling.
Var är Sandra? Jag vill ta ditt rum först.
-Hermes? -Jag vet.
-Herregud! -Alex behövde inte betala.
Jag kom i bråk med en arabiska och hennes vildsinte livvakt.
Alex hamnade mitt i. Det var föga PK av mig att slå en kvinna i burka.
-Gör det ont? -Ja.
Säg nåt.
-Är Kitty här? -Med rosett i håret.
Jag hade hoppats att de skulle ha avlivat henne.
Julen handlar om kärlek och förlåtelse.
-Vem ska vi förlåta? -Oss själva, förstås.
Okej...
Tack för att du kom. Vad skulle vi göra utan Bella?
Hon är stygg. Hon skulle ha snott nåt åt dig också.
Art?
-Hej. -Dra åt helvete, Kitty!
Nej, jag vill se på.
Mamma sa att ni måste vara snälla mot mig under julen.
-Glöm det, för fan! -Det är tarvligt att svära.
-Vad pågår? -De tvingade mig.
Håll käften, Kitty! Du snackar bara en massa skit.
Mamma!
-Klarar du det, älskling? -Med nöd och näppe.
-Är killarna upprivna? -Jag har köpt för lite potatis.
-Oroar du dig för potatisen? -Ja, James äter som en häst.
Det gör inte Sophie. Minns du hur vi försökte?
Kokset hjälpte.
-Ville du vara anorektiskt? -Hon var ursnygg.
-Kitty vill att jag ber om ursäkt. -Jag sa ju att "fitta" är förbjudet.
Art, be om ursäkt.
Det är jul, gubben. Vad hade jesusbarnet sagt?
Du skojar, va?
-Förlåt, Kitty. -Duktig pojke.
-Du kallade mig "rövhål". -Det kan du vara ibland.
-Mamma! -Okej, ge er i väg. Ge er i väg!
-Det innebär inte att du vann. -Vilken liten strippa! Kolla, bara.
Jag tog Nells rum. Det gjorde inget, va?
-Kan jag få lite sodavatten? -Fan! Självklart.
Fanta!
-Du älskar du Fanta, älskling. -Gör jag?
-Beklagar. Allt sodavatten var slut. -Har Lizzie ringt?
Jag trodde att Lizzy skulle komma. - Du sa ju att Lizzie skulle komma.
Bjöd du inte in henne? Jag sa ju till dig: "Glöm inte att ringa Lizzie."
-Nej, du sa att du skulle göra det. -Varför skulle jag göra det?
-Jag gillar henne inte. -Gör du inte?
Jag har aldrig gillat henne, men jag vill inte att hon sitter ensam.
-Jag hade stått ut med henne. -Jag gillar Lizzie skarpt.
Det är därför jag älskar dig. Du är alltid så generös!
Varenda millimeter av dig.
-Har ni mycket sex? -Jämt och ständigt.
-Inte sant? -Det låter tröttsamt.
Ge mig en sekund, bara. Jag kommer strax. Det är ingen fara.
-Nell! -James!
Så gott det luktar! Du är ursnygg.
-Vi börjar bli gamla. -Vi skulle ha blivit det.
-Hej. -Sophie! Jag såg dig inte.
-Kom in. Du måste frysa. -Varför tror du det?
James har berättat att ni tror att jag är anorektisk.
-Det gör vi inte alls. -Jo, det gör vi.
-Hur gammal är du? -Det frågade du förra gången.
-Gjorde jag? -Ja.
-Sandra... -James.
-Min drömprins... -Släpp honom, raring.
-Måste jag? -Är Kitty här?
Givetvis! Hon kunde ju inte lämna henne hemma.
-Nej. -Nej. Dessutom har vi slutit en pakt.
-Inte jag. -Det har vi.
Kvällen handlar om sanning och kärlek.
Du är ihop med James, så du ingår också i pakten.
Var är Lizzie?
Kom igen. Vi skulle bli lysande brottslingar.
-Det kändes jävligt skönt. -Tony?
Hittade du dem? Bra jobbat! Ge mig dem. James och Sophie bråkar.
James och Sophie bråkar.
-Du har väl inte berättat det? -Förlåt.
-Hur gammal är hon? -15.
-Hon kan inte vara 15! -20, då.
Är du säker på det?
-Varför skulle jag skämmas? -Är det nåt som fina gör?
Fina människor gillar att ha hemligheter.
Det är lite deprimerande. Det är plågsamt. För dem.
-De har inget val, Sophie. -Jo, det har de.
-Nej, och de skulle inte förstå. -Vad skulle vi inte förstå?
Trivial Pursuit! Du är apkass på geografifrågor-
-så jag tog inte med det för att bespara dig förödmjukelsen.
-Salt och peppar? -Absolut! Ja!
Här.
Skål.
God jul.
-Vi slipper i alla fall att spela TP. -Blir det inget TP?
-Delikat! -Det blir bara en potatis per skaft.
-En per skaft? -Ja.
Då får pojkarna bara en halv? De är ju hälften så stora.
De är väldigt knapriga.
Ska vi be bordsbön?
-Simon? -Visst!
-Var ska jag börja... -"Gud"...
Käre, Gud. Vi tackar dig för min frus kulinariska talanger.
Samt en viktig...
För våra fina vänner.
För våra fina barn. För maten på vårt bord.
Får det liv vi delar. För...
För...löftet om kärlek.
-Och lycka. -Och hälsa och trygghet.
-I ditt undersköna... -Och för allt roligt.
-I ditt roliga, vackra, trygga... -Rike. Amen.
-Amen. -Nu äter vi. Hugg in allihop!
-Var är såsen? -Här kommer såsen.
-Jättegott, älskling. -Ja, verkligen!
-Såg nån drottningens tal? -Hon satt i nån form av bunker.
Med konserver med bönor och hundmat.
-Absolut. -Vem vill äta hundmat i hundra år?
Hundmaten är för hundarna, älskling.
Ursäkta.
Hugg in, killar.
Jag tror inte hon sitter i ett hål. Hon lät ledsen.
Hon är en gammal tant. Det är lugnt.
Förlåt? Vem sa att det är lugnt bara för att hon är gammal?
Du vet vad hon menade.
Att gamla har levt sitt liv och att det inte gör nåt om de dör?
-Älskling... Vad pågår? -Vi ska inte lära våra barn sånt.
"Våra" barn?
-Kitty kanske inte menade... -Du fattar inte.
-Vad fattar hon inte? -Vi är hennes föräldrar.
Givetvis. - Vi är psykopater eftersom vi inte har fött barn.
-Klart ni inte är. -Sandra...
Vi glömmer det.
Hur mäter man vad ett liv är värt?
Jag är inte värd ett vitten! Jag är luspank.
-Förlåt. Jag förstår vad du menade. -Bråka inte, är ni snälla.
I synnerhet inte innan kladdkakan. - Inte sant, Kitty?
-Ursäkta, men vem pratar vi om? -Förlåt.
Sophie hade en jobbig natt. - Inte sant?
-Berätta. -Nej, Sophie.
-Det var fruktansvärt. -På vilket sätt?
-Jag tror inte det är läge att... -Vi åt middag.
Vi sjöng Celine Dion-låtar och dansade till Britney.
Vi skrattade och grät och sa att vi älskade varann.
-Det låter perfekt. -Jag ville bli deras vittne.
Det kanske låter dumt, men jag ville att de förstod att nån de älskade...
Det var hedervärt av dig. Jag har en sak att berätta-
-och det är att vi har en läcker ostbricka som väntar.
Jag vill också passa på att skåla för kocken.
-Min fru. Mitt livs kärlek. -Skål för Nell!
Jag tycker bara att vi ska berätta sanningen för barnen.
Mamma har inte ljugit för oss och vi har sett på nyheterna.
-När då? -Vi vet att ryssarna vill döda oss.
-De tänker gasa ihjäl oss i morgon. -Ryssarna?
Ja, de vill ta över världen.
-Var inte dum. Det är inte ryssarna. -Det är planeten.
Planeten har absorberat avfall i åratal, men pallar inte längre!
Nu spottar den tillbaka det för att säga "far åt helvete"!
Vi har tagit jorden för given. - Inte sant, pappa?
-Trams. Ryssarna kommer gasa oss... -Skyll inte på ryssjävlarna!
-Berätta! -Greta varnade oss.
Hon har missat skolan, blivit sjösjuk och träffat DiCaprio-
-men folk lyssnade ändå inte på henne!
Ni borde skämmas.
-Ni killar är så smarta! -Det är jag också.
-Det är en jävla röra! -Sluta svära!
Allt är inte elände. Vi har det fortfarande bättre än vissa.
-Vår regering vill inte att vi lider. -Som afrikanerna som förblöder...
...och kräks upp sina inälvor som en blodig sörja?
Mina inälvor kommer inte bli en blodig sörja.
-Hur vet du det? -Art, sluta, är du snäll.
-Art, Kitty har rätt. -Regeringen har i alla fall en plan.
Det är ingen plan. Det är en katastrof.
Fas ett: Inandning av gift.
Fas två: Nervsystemet angrips.
Fas tre: Man förblöder.
Ta ditt utträdespiller, så du slipper lida. Dö med värdighet.
Allas liv spelar roll.
Vi vill bara att ni förstår att det inte är era föräldrars fel.
Det är varken vårt val eller fel. Det är inte ert fel, heller.
Vi bär inte ansvar för giftet, pillren...
Vi försöker bara göra det som är bäst för oss alla, för att skydda er.
Så ni slipper lida, för lidande är hemskt.
Och i det här fallet, helt onödigt.
Alla förtjänar att få leva, i synnerhet gamla människor.
Vi vet att det här är rätt sak att göra. - Inte sant?
-Vi älskar er jättemycket. -Vi älskar er jättemycket.
Ni vet att vi älskar er, va?
Ja, jag antar det.
-Ja, Sandra. -Ja, mamma. Det vet vi.
Kladdkaka!
George Bush?
-"Wavy Woman"? -"Trollkarlen från Oz"?
-"The Snowman"! -Fyra ord, dummer!
-En strippa? -"Die Hard"?
-"Black Swan"! -Fyra ord, för fan!
Så såg hon ut när hon födde tvillingarna.
-"Bambi"? -"Fantastic Mr Fox"?
Fler ledtrådar.
"The Day After Tomorrow!"
Det var illa. Hörde du det på sjukhuset?
Var du där när de lät patienterna somna in?
Jag erkänner.
Jag är rädd.
Sophie är gravid. Det var inte planerat.
-Giftet? -Barnet.
-Hur många veckor? -Det är fortfarande tidigt.
-Hon har inte bestämt sig än. -För om hon ska föda det?
Hon har inte bestämt sig om pillret, Tony. - Eller hur?
-Är du galen? -Hon har ett val.
Nej, det har hon inte. Vi har ju slutit en pakt.
-Du inser att vi inte har nåt val? -Ja, men det har hon.
-Varför skulle hon ha det? -Hon vill inte skada barnet.
-Okänsligt. -Vi ska ju döda våra barn.
-Det ska vi inte alls! -Tony...
Nej, du har rätt. Det är en helt annan grej.
-Det går inte att undfly giftet. -Jag vet.
-Om hon nu inte är en superkvinna. -Var inte oförskämd.
Jag kan inte få henne att ändra sig. Tro mig, jag har verkligen försökt.
Säg inget till Sandra. Hon kommer döda henne. Inte bokstavligt.
James.
Sophie måste hålla tyst om det här.
Hon får inte berätta för ungarna. De kommer inte förstå.
-Vi kan inte skydda dem, James. -Jag vet.
-Gör du det? -Ja.
Beklagar, James.
Du har blivit en bra pappa.
Det suger.
Se på henne! - Jättefin, pappa!
-Drar man i snöret, talar hon som du. -Som Kitty?
Ja, man laddar upp en app. Det är riktigt coolt.
Jag älskar dig, pappa. Du är världens bästa pappa.
Tack, pappa!
Älskar dig, tjejen.
Tack.
-Får inte jag en kram? Kom igen. -Nej tack.
-Varför inte? -Du har på dig min utbildning.
Du behöver den inte längre. Ge mig bara en kram.
Giftmoln utplånar djurliv över hela planeten
-Jag förtjänar en kram. -Nej.
Bara en pytteliten kram?
-Lägg av, Sandra. -Tony, säg till henne.
Helvete! Krama din mamma, så vi kan öppna de löjliga julklapparna-
-innan dina ryssjävlar dödar oss allihop!
Bäst du gör som psykopaten säger.
-Vad är det för rosettjävel hon har? -Art, sluta jävlas, för fan!
-Innebär det att du inte vill ha den? -Jag paxar den.
-Jag pratar med honom. -Nej, det gör jag.
Älskar dig. Ta inte itu med nåt utan ett andra glas.
"Pappa säger." Den är precis som du.
-Du är världens bästa pappa. -Kom igen, killar.
-Okej, det... -Jag vill bara slå henne.
Nej, du får inte slå Kitty.
Det är elakt att ge oss leksaker vi aldrig kommer kunna leka med.
Dumt också.
Vet du och mamma om att ni är dumma?
Mamma har alltid varit lite korkad...
Vi ville bara att ni blev glada.
Batterierna kommer vara längre än vi.
Jag är hemskt ledsen, Art.
Är det sant att vissa inte ens har fått ett piller?
Vem sa det?
Berätta bara sanningen.
Ja.
Hemlösa och illegala invandrare har inte fått piller.
Varför inte?
Enligt myndigheterna så finns de inte. Juridiskt, sett.
Klart att de gör!
Inte i deras system. Det är invecklat.
Det är fel! De kommer dö en fruktansvärd död.
Vi måste hjälpa dem.
-Var inte löjlig, Art. -Jag är inte löjlig.
Vi kan inte ens hjälpa oss själva. Det enda vi kan göra är...
...att ta våra piller. Vi väljer att slippa lida.
-Har vi ett val? -Nej!
Vi har inget val. Nej.
-Kom igen, Art! -Vänta, vänta, vänta...
Kör, kör, kör!
-Jösses! -Vi hade kul i skolan.
Minns du när de tvingade oss att rensa löv? Det tog flera dagar.
-Du kallade rektorn pervo. -Han anklagade mig för chokladstöld.
-Tog du den, då? -Ja.
Men varför följde han efter mig in i köket mitt i natten?
Han var en snuskhummer.
Jag hade nog gjort samma sak.
-Behöver du hjälp? -Nej, det går bra.
Jag älskar Alfapet.
Den håller mig bara sällskap. Jag är törstig.
-Nell var alltid yngst. -Nej, James var yngst.
Ja, det var han! - Du var bedårande.
Bella var alltid äldst.
Vill nån spela Alfapet?
Sandra pratade inte med mig förrän vi var 15.
-Det gjorde ingen av er. -Du var dötrist.
-Dötrist? Jag trodde ni gillade mig. -Skönt att jag slapp din ryggmassage.
-Du som älskar ryggmassage. -Av dig, ja.
James anlände från Nigeria med kursavgiften i en resväska.
Du var väldigt afrikansk när du kom.
-Du lät som Mowgli i "Djungelboken". -Talade Mowgli amerikanska?
Jag tror att han kom från Indien.
Hur kom det sig att du aldrig knullade mig? Jag bara undrar.
-Beklagar, James. -Be inte om ursäkt för mig.
-Nej, det borde du göra själv. -Det har alltid stört mig.
-Alla ville knulla mig. -Inte jag.
-Varför inte? -Du var inte riktigt min typ.
Det visste jag inte.
-Visste du det, Nell? -Nej.
Att hennes man inte ville ligga med dig?
Jag utgick ifrån att alla ville det! Var inte så dömande.
-Det är svårt att inte vara det. -Du gillar den smala tjejen bredvid.
Potatisnyllet. Miss America.
Kom igen, James! Var inte blyg nu.
-Jag älskar faktiskt Sophie. -Förlåt!
-Jag är hemskt ledsen! -Sluta! Hon är en bra människa.
-Jisses! -Reta inte upp mig.
Jag vill inte bli elak.
Tycker du synd om mig, James?
Ingen tycker synd om dig. De tolererar dig, bara.
-Vad fan vet du? -Lugna dig.
Dra åt helvete, Simon!
När vi hörde vad som skulle ske i kväll insåg jag-
-att jag aldrig skulle få...
-Knulla James? -Jag fattar.
-Vill du också knulla James? -Varför inte? Han ser ut som Bond.
Men jag fattar. Ni var ju bästa kompisar.
Vi ska ju alla dö, så du kan lika gärna...
-Knulla James. -...fråga Tony!
Du kan lika gärna fråga. - Tony, det här handlar inte om dig och Sandra.
-Jo. -Det handlar om tiden innan.
Vi var bästa kompisar och jag älskade dig.
-Jag älskade verkligen dig. -Jag älskade dig också.
Men när mr Turner...
När mr Turner...
Jag kunde inte förlåta dig och det ville du inte. Han var en skamfläck.
Jag förstod inte. Jag kände mig avvisad och var otroligt svartsjuk.
-Vad pratar du om? -Han tog dig ifrån mig.
-Vad pratar han om? - Simon? -Jag är ledsen. Jag skulle ha...
-Jag gjorde fel som klandrade dig. -Du var bara barnet.
Det är ingen fara. Det är lugnt.
Nej.
-Det är inte alls lugnt. -Nej, jag vet. Jag var...
-Tony, älskling... -Jag beklagar, Sandra.
-"Tony, älskling" är inte här. -Det var inte James fel.
Klart att det inte var. - Men du gjorde väl ingenting?
Du slingrade dig undan som nån form av...
-Som en fegis. -Tony, älskling?
Vi har väl alla gjort saker som vi har ångrat?
-Har aldrig du gjort ett misstag? -Inte i storleksordningen, nej.
-Inte en enda gång? -Vad pratar du om?
Helvete.
-Vad är det? -Jag och Tony.
-Har du legat med Tony? -För många år sen.
-Det hoppas jag verkligen! -Jag berättade ju det.
När då?
Det minns jag inte, men jag sa att jag hade gjort er en tjänst.
-Var det en tjänst att knulla Tony? -Ja, Sandra.
-Det var faktiskt hjältemodigt. -Hjältemodigt?
-Vad fan...? -Jag slog två flugor i en smäll.
Jag ville testa att knulla en kille och ville göra er båda en tjänst.
I grund och botten var det-
-min förtjänst att ni två blev ihop igen.
Med tanke på omständigheterna var det lite av offerkärlek.
Det var precis vad det var! - Det var vad det var.
-Hon försökte stärka din självkänsla. -Det funkade inte!
Okej.
Skål för oss. Må vi vila i kärlek.
Kom igen, San. - Kom igen, Tone. Det är ju jul. Så där, ja.
-Allt grönt mellan oss, Tony? -Ja.
De här tromberna föregår molnet.
De består av giftiga gaser. Undvik lidande. Ta era utträdespiller.
-Art, får jag komma in? -Visst.
Allt väl?
Vad gör du?
DÖ MED VÄRDIGHET
-Säg inget till pappa. -Nej då.
Jag kan inte hjälpa det. Jag vet inte vad jag ska göra.
-Jag förstår. -Art?
-Kom, vi måste ringa mormor. -Coolt! Toppen.
Typiskt Lizzie... Hon sabbar stämningen även om hon inte är här.
-Hon kanske inte har nån mottagning. -Du är helt dyngpackad.
Det är jag inte alls.
Jag försöker bara vara lite allvarlig.
-Du! -Okej...
-Du lovade mig. -Jag kan inte låta bli.
-De är så elaka... -Helvete... Helvete!
Jag saknar mamma.
-Alex sover. -Redan?
Nej, nej! Hon är bara full.
Ska vi verkligen dö?
Jag är verkligen inte modig.
Jag klarar knappt förkylningar.
-Tror du på myndigheterna? -Nej! De dödade ju Diana!
Fan!
Vi har ju sett nyheterna.
De fruktansvärda fasorna över hela världen. Sånt hittar de väl inte på?
Jag har sett "Vägen". Så tänker jag aldrig leva!
Jag pallar inte apokalypser i svartvitt.
-Ska jag se den? -Nej!
Den är för jävla eländig.
Stackars Alex skulle aldrig klara sig själv. Hon är alldeles för bräcklig.
Kan du tänka dig henne fly från zombier?
Det hade inte gått fort, nej.
Vi skulle ha röstat grönt.
Inte konservativt.
-Mormor! -Hej, pojkar. God jul!
-Lever du fortfarande? -Jag tror det.
-Är drottningen död? -Jag vet inte.
-Sitter hon i en bunker med hundmat? -Inte otroligt.
Hon borde vara redo att dö med oss andra.
Art, raring? Har du en dålig kväll?
-Tony och Simon rånade macken. -Så roligt!
-Kitty ville absolut ha kladdkaka. -Ett gott val.
Tack för lånet av huset, mamma. Det har varit kul att ha alla här.
Vi saknar dig. Synd att du är så långt borta.
Nu måste jag sluta. Jag måste videoprata med flickorna Bridges.
Mamma? Vänta, är du snäll.
Nelly, det är ingen fara.
Pappa sitter där uppe och väntar på oss.
Han kommer bli glad över att få träffa dig.
-Mamma? -Farväl, min älskade flicka.
-Allt väl? -Hej då, Nicole.
Farväl, Simon.
Mormor? Vart tog mormor vägen?
Vi sa ju aldrig ta farväl av henne. Mormor?
-Ring upp henne igen. -Nej.
Jag fick inte ta farväl av henne.
-Snälla, pappa? -Nej, jag beklagar.
-Var inget svin. Ring upp henne. -Nej, Art. Nu räcker det.
Nelly?
Stackars mamma... Hon är alldeles ensam.
Älskling?
Jag behöver dig, Nell.
Kom igen.
Kom igen. Dansa med mig.
-Får jag komma in? -Givetvis.
-Du är cancerläkare, va? -Det stämmer.
-Då vet du en del om döden? -Ja.
Jag tänker inte ta pillret.
-Det kommer inte göra ont. -Det kommer döda mig.
-Det är smärtfritt. -Jag är inte rädd för smärta.
Du vet ingenting om smärta.
-Jag vet att jag inte vill dö. -Smärta...
Smärta är outhärdligt. Smärta får vissa människor att vilja dö.
Det bryr jag mig inte om. Jag tänker inta ta det.
-Vart ska du? -Hämta hans föräldrar.
-Nån kanske har överlevt gasen. -Ingen har överlevt.
-Säger vem då? -De som vet.
-Myndigheterna? -Och vetenskapsmännen.
Tänk om de har fel.
-Förlåt? -Min mattelärare heter mr Fuller.
Han räknade fel, men skällde på Tommy för att han ifrågasatte honom.
Han fick be om ursäkt eftersom Tommy hade rätt och mr Fuller fel.
-Tommy är grymt smart. -Kommer han att ta pillret?
Troligen. Hans mamma hatar honom.
Tänk om nån vetenskapsman var lat och glömde ladda upp nån fil-
-och sen dog på morgonen.
Ska en kass vetenskapsman få avgöra om jag lever eller dör?
Det här är inte på låtsas. Det är ingen som har gjort nåt misstag.
Misstag inser man inte förrän efteråt men då är vi döda-
-och då finns det ingen att be om ursäkt.
Jag är hemskt ledsen, men jag kan tyvärr inte hjälpa dig här.
Alla fattiga, då? Vem ska hålla dem i handen när de dör?
-Livet är inte rättvist, Art. -Så säger folk utan lösningar.
-Du kan inte hjälpa dem. -Det kan du! Du är ju läkare!
-Du är en snäll grabb, Art. -Nej, det är jag inte.
Jag vill bara inte ge upp. Det ska ingen annan göra, heller.
Jag är gravid, så jag tänker inte ta pillret.
-Dör man inte om man är gravid? -Jo, men inte av pillret.
Jag vill inte döda mitt barn.
Art? Vad gör ni?
Sophie är gravid och tänker inte ta pillret.
Jag tänker inte dö. Jag ska hålla henne i handen när hon dör.
Simon!
-Du överreagerar. -Jag är din mamma, inte hon.
-Man ber inte främlingar om... -Hon är ingen främling.
-Var tyst. -Var tyst, själv.
-Var tyst! -Sluta härmas, din dumma kvinna!
-Sophie bryr sig om sitt barn. -Hur vågar du?
-Vad pågår, Art? -Jag tänker inte ta det där pillret!
-Jo, det tänker du. -Nej.
-Jo, för fan. -Nej, för fan!
-Sluta svära. -Ni följer inte ens era egna regler.
-Vi är dina föräldrar. -Ni vill ju mörda mig.
Sluta!
-Gud säger: "Du ska inte döda." -Gud kan dra åt helvete!
-Jag visste det. -Han lurade dig.
Du tror inte ens på gud. Du är bara rädd.
Ja, Art. Det är jag. Jag är rädd. Jag är fullständigt skräckslagen.
Pappa, vi kan gömma oss från giftet ihop.
Vi försluter fönster och dörrar och väntar ut det.
Pappa, jag behöver en vuxen. Jag klarar det inte ensam.
Det är luftburet, Art.
Det tar sig in genom fönster, dörrar, vattenledningar...
Man kan inte gömma sig ifrån det.
Det dödar allt levande.
Jag tror dig inte.
Kom hit.
Din pappa och jag har diskuterat alla tänkbara alternativ många gånger.
Om inte vi, du eller dina bröder tar pillren... Se på mig.
Se på mig.
Slutresultatet blir alltid detsamma.
I slumpvis turordning... kommer vi dö en efter en.
Du kommer bli lämnad kvar gråtande och ingen kommer kunna trösta dig.
Jag kan inte göra så.
Jag kan inte låta mina barn lida ensamma.
-Jag har inget emot det längre. -Va?
-Jag har inget emot det längre. -Vi är din familj, Art.
Inte om ni dödar mig.
Art.
-Art! -Art.
Art, kom tillbaka. Du gör mig rädd!
Art!
Belinda.
Art!
Art, var är du?
Art! Art!
Simon!
Art!
Herregud!
Sluta!
Vi måste... Kom. Kom!
Fortare!
In i huset!
Gå till era rum.
-Vad hände? -Nu! - Han är uppriven.
-Ska jag ta med honom upp? -Ta med tvillingarna upp.
-Kom, ungar. Fort! -Jag kommer strax.
-Jag ska hjälpa dig. -Dra åt helvete!
Ge mig en sekund.
Jag tar med honom upp, Simon. Till hans rum.
-Var tapper. -Det kommer ordna sig.
Tony?
Helvete.
Helvete!
Jag har honom.
-De är döda allihop. -Vilka då?
Oroa dig inte, Art. Det kommer ordna sig.
Hämta Nell. Jag tittar till Simon.
Jag går och hämtar din mamma. Okej?
-Vilka är döda? -De är döda allihop, Tony!
Klart att de är. Större delen av världen är död.
Det är ingen fara med Art.
Ursäkta, men jag förstår inte vad du...
Vad säger du?
-Jag är ledsen. -Andas, bara.
Börja från början om du kan.
Jag släppte ut hönsen ca 12.30.
Skojar du med oss?
Berätta vad som hände.
Art sprang i väg-
-och jag hittade honom vid en bil.
De var döda allihop! Till och med en bebis.
Jag hämtar din mamma.
Nell?
Sen jagades han av vinden. Jag hörde Art skrika.
-Nej, Tony! -Simon!
Simon, hade de blött ur öron, ögon, mun...?
-Hade de kräkts? Fanns det urin? -Lägg av, James!
Giftet kommer inte förrän i morgon!
Morgondagen är redan här. Jag tittar till Art.
-Jag skulle bara titta till Art. -Nej.
Jag fattar. Du är gravid och det är ofattbart-
-men Art är min son. Det här är min familj och vi är trötta på dig.
Simon, du är en fin människa.
En fantastisk pappa.
En kär vän.
Men nu är det dags.
Kom.
Fan!
Jag älskar er båda.
Gå till era familjer.
Kom igen. Gå.
Vi kommer strax.
Jag sitter här med min fina pojke. Berätta vad som hände.
-Art, vad hände? -Vill du ha en kram?
Är du dödstrött?
Han är dödstrött. - Det är ingen fara.
Har jag alltid varit tråkig?
Ja, men du har många andra kvaliteter.
-Vad hände där ute? -Allt väl, pappa?
-Har Art fått ett sammanbrott? -Nej, han blev bara...
Han blev bara väldigt uppriven. - Har han lugnat sig?
Det är dags, killar.
-Redan? -Ja. Jag beklagar.
Det var inte meningen att såra Nell.
Gjorde jag fel?
Kommer Art att repa sig?
-Du lovade oss en burk var. -Jag tänker inte dela.
De har rätt, älskling.
Al?
Snälla...
Vakna, är du snäll.
Alex? Vakna, är du snäll.
Vakna, är du snäll.
Förlåt.
Här.
-Den är varm, pappa. -Min också. - Art, är din varm?
-Ja. -Pappa?
Herregud...
Jag kommer sakna dig.
-Vad gör du? -Sophie...
Vill du att vi och barnet dör i svåra plågor?
Jag tar inte mitt piller om inte du tar ditt.
Tack.
-Var försiktig! -Ursäkta, mamma.
Det gör inget, gubben.
-För helvete! -Pappa måste ha tappat den.
-Tappade du burken? -Det minns jag inte.
Helvete...
-Fan! -Helvete! - Älskling?
Pappa?
-Jag har inte sagt farväl till Nell. -Jag har inte sagt farväl till Simon.
-Kitty, du kan väl krama mig? -Jag gör det.
-Jag vill att Kitty gör det. Snälla? -Min docka!
Vänta, Kitty. Jag går... Jag har ingen känsel i benen.
-Kitt... -Det är ingen fara. - Kitty!
Nej!
Säg till.
Det räcker.
Okej.
-Nöjda? -Ja.
Okej...
Sträck fram handen.
-Handen. -De är jättestora.
-Hur ska vi kunna svälja dem? -Mamma?
Art?
-Art, älskling? -Art, vakna.
-Art, vakna! -Art...
Herregud!
Satan!
Cola!
-Pappa. -Mamma.
Har du svalt det? - Har du svalt det? Okej.
Mitt barn...
Helvete.
Min son!
Okej, allihop. Nu är det dags. Blunda.
Okej, lägg er i sängen.
Herregud... Hur mycket drack jag?
Helvete!
-Var är alla? -Vi har fem minuter på oss.
Okej...
Fem jävla minuter!
Pappa?
Vad fan, Bella?
Varför kräktes du upp pillret, din jävla fyllskalle?
Tänk på himlen.
Tänk ett moln som är... Ett jättemoln gjort av godis.
-Jag har inte tagit farväl av Sandra! -Det är för sent, Nell!
Stanna hos oss. Lägg dig ned och blunda.
Jag älskar dig, pappa. Du är bästa pappan-
-i hela världen.
-Älskar dig, mamma. -Älskar dig, Hardy.
-Älskar dig, pappa. -Älskar dig, Hardy.
-Älskar dig, mamma. -Älskar dig, Thomas.
Älskar dig, Thomas.
Älskar dig, älskling.
Sov gott, pojkar. Jag kommer alltid att älska er.
-Älskar dig, Art. -Älskar dig, Art.
Översättning. Martin Andersson