ORIGINALBERÄTTELSEN SWEET HOME AV CARNBY KIM OCH YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Seung-wan, var tyst.
Kan du vara tyst?
Seung-wan.
Jag behöver din hjälp.
Behöver du…
…min hjälp?
Säg bara till, så…
Tack.
Tack så mycket.
Visst.
Sir.
Får jag komma in?
Sir?
Vad är det?
Det är bara…
Det var ingen skada.
Nån kapade kablarna med flit.
Källardörren var låst under strömavbrottet.
Vem har nycklarna?
Översergeant Bang och chef Ji.
Men som du redan vet
var de båda på centrala torget.
Varför skulle nån göra så här?
De har nåt att dölja.
Ursäkta?
De måste ha haft en plan med strömavbrottet.
Men vem skulle göra det?
Är du säker på att jag kan hjälpa till?
Det finns mer kvalificerade tekniker.
Jag har studerat större delen av mitt liv,
så jag är inte händig.
Seung-wan.
Ja?
Hur trivs du här?
Jag lever bara för att jag är rädd för att dö.
Men ärligt talat
började jag gilla det här stället.
Eller hur?
Hela världen är full av monster.
Men här känns det som
att jag har kontakt med mänskligheten.
Chef Ji,
vad vill du att jag ska…
Titta på det här.
Vad är det?
Det här är utrymmet där vi bor.
Det är ganska trångt, eller hur?
Jag vill bygga ut det.
Jag visste inte. Jag antog att det jag såg var allt.
Allt är inte som det verkar.
Men fanjunkare Tak kommer nog att försöka stoppa mig.
Varför det?
Symptomatiska individer är svåra att hitta om de försöker gömma sig.
Ja.
Är inte det en lättnad?
Men med fler sektioner att övervaka,
skulle inte stället bli ännu farligare?
Men det är inget problem för dig.
Va?
Varför gjorde du så?
Du sa att du skulle hjälpa mig.
Jag försöker hjälpa dig.
När sa jag det?
Jag visste att nåt var skumt.
Jag berättar för alla!
Gör det.
Men för vem?
Plutonen?
Fanjunkare Tak?
Har du ens modet?
Seung-wan.
Jag vet att du har symptom.
Upp med dig.
Förbannat.
-Hallå! -Herregud!
Vad är det?
Jag försöker få min skönhetssömn.
Fixar du min hud om jag får finnar?
Du har större saker att oroa dig för.
Den är din, eller hur?
Nej, det är den inte.
Vems är det då?
Hur så?
Jag sa ju att den inte är min.
Jag har aldrig sett den.
Varför tror du mig inte?
Ursäkta mig.
Seung-wan är försvunnen.
Han vågar inte ens gå på toa på natten.
Leta igen och säg till om du inte hittar honom.
Ni gör mig illa!
Snälla, släpp mig.
Du jobbar sent, eller hur?
En monsterincident, ett strömavbrott…
Det har varit en lång dag, fanjunkare Tak.
Jag har inte lagt mig i ditt arbete förrän nu.
Jag ansåg att du var nödvändig för allmänhetens säkerhet.
Och?
Jag har tänkt…
…att jag kanske hade fel.
Tror du att jag utsätter stället för fara?
Det får vi snart reda på.
Släpp mig!
Släpp mig, era jävlar!
Jag antar att jag inte behöver förklara,
men nån har klippt av kablarna i kontrollrummet.
Och din dotters ring hittades där.
Jag gjorde det inte!
Släpp mig!
Mamma.
Kom igen, säg nåt.
Mamma.
Visste du om det här?
Jag hade ingen aning.
Vilken lättnad.
Mamma…
Mamma, vad gör du?
Mamma, kom igen.
Mamma!
Släpp mig!
Om nån får reda på det,
blir du inte isolerad eller utsparkad.
Efter det som hände med Jun-ils mamma,
har reglerna för symtom ändrats.
Vad ska du göra?
Tänk om hon inte kommer tillbaka?
Jag trodde inte att du skulle komma tillbaka.
Jag var så rädd.
Jag sa att jag skulle komma.
Jag vet.
Förlåt att jag tvivlade på dig.
Tack.
Vad är det här för ställe?
-Seung-wan. -Ja?
Chef Ji.
Varför, chef Ji?
Varför gör du så här mot mig?
Du borde ha förblivit medvetslös.
Jag ville göra det smärtfritt för dig!
Vad pratar du om?
Jag vill ut.
Jag ska sluta vara så självisk!
Jag ska sköta mig. Jag lovar.
Seung-wan.
-Nej! -Det är för sent.
Jag ska sköta mig. Snälla…
Jag ska sköta mig. Snälla.
Sergeant.
Sergeant Min!
Fan också.
Kim Yeong-hu!
Fan!
Funkar inte radion?
Kolla signalen.
Ser du var Yong-seok är?
Nej, sir.
Är Yong-seok ens här?
Tänk om sergeant Kim hade fel?
I den här takten kommer vi alla att dö förgäves!
Vi hade kommit hit för vem som helst.
Till och med för dig, din skit.
Är inte det vad familj är?
Förlåt, sir.
Jag blev rädd som en idiot.
Jag fattar.
Självklart är du rädd.
Men vi slutför det här.
Vi måste hitta Yong-seok!
Det är därför vi är här.
Jong-hyun.
Okej?
Kom igen.
Mottagningen är inte bra här, sir.
Det är nog på grund av monstren.
De gömmer sig nog på ett säkert ställe.
Vad ska vi göra?
Vi letar efter Jeong och Min på forskningsanläggningen.
Och sen letar vi efter Yong-seok.
Är du säker på att du vill lämna dr Lim där?
Jag är bara orolig.
Vi har varnat honom nog.
Han anropar oss om han är i fara, så var på din vakt.
Ja, sir.
Kom igen.
Ja, sir.
Yong-seok.
Choi Yong-seok!
Vad fan är det där?
Det är monster.
Men är det inte konstigt?
Vad, sir?
Det är för tillrättalagt.
Det är som om nån har isolerat dem med flit.
Fan.
Fan ta er!
De kommer upp snart.
Vi för er i säkerhet.
MILITÄRSJUKHUS
Inget här, sir.
Ta allt som kan vara användbart.
Så?
Vad för slags person var du?
Hade du familj?
Jaså, du var ensam?
Så trevligt.
Vissa av oss har blivit monster
och vissa av oss lever vidare som människor, precis som jag.
Hur är det att vara ett monster?
Är det bättre?
Det får jag aldrig veta om jag inte upplever det själv.
Det är så synd.
Sir.
Angående Yong-seok.
Vad ska vi göra…
…om han förvandlats?
Jag borde inte oroa mig…
Dödar vi honom i så fall?
Jag vet inte.
Gör det som känns rätt om jag tvekar.
Är du säker, sir?
Vem är du? Är du människa?
Öppna ögonen och se på mig.
Öppna ögonen!
Sergeant.
Är du okej?
Vi ska inte skada dig.
Du är väl människa?
Kan du titta på mig?
Tack.
Är du skadad?
Kan du komma ut en stund?
Fryser du?
Kang Seok-chan.
Jag gör bara det som känns rätt.
Är ni soldater?
Inte just nu.
Vi är också överlevare.
Är du ensam?
Är det nån annan här?
Det är här vi bor.
Är det inte farligt? Det finns fortfarande monster här.
Monstren kommer inte hit.
Har du sett nån annan i militäruniform?
Nån som var här rätt nyligen.
-Jag såg honom. -Gjorde du?
Var är han?
Vi måste hitta honom.
Kan du ta oss till honom?
Vad hände?
Det brann i hennes gömställe och hon kunde inte fly.
Hon var redan medvetslös
när jag gick in.
Det är koloxidförgiftning.
Det måste finnas syrgastuber här.
Vi letar efter en.
FÖR MEDICINSK ANVÄNDNING SYRE
Jag hittade den!
Funkar det?
Vad är det?
Det är inget syre kvar.
Vad gör vi nu?
Om hon inte får syre,
börjar hennes organ svikta.
-Och sen… -Ge mig en lösning, inte ett problem.
Det är för sent.
Varför säger du så utan att ens försöka?
Gå om du inte vill hjälpa till.
Hjälp mig att bära henne.
Vi går till stadion.
Vi måste gå nu.
Hjälp mig då!
Du är så ful.
Du är ful på utsidan,
men du är ännu fulare på insidan.
Fegis.
Lögnare.
Det räcker.
Varför behåller du mig om du hatar folk så mycket?
Är jag annorlunda?
De där två…
Det såg ut som om de lyste.
Lustigt, va?
Men det gjorde de.
Till och med markattan såg så söt ut plötsligt.
De såg så levande ut.
Det ville jag också göra.
Men jag känner mig bara som ett tomt skal.
Vet du hur du är annorlunda?
Jag gillade hur tom du var.
Jag gillade att du inte lyste.
Det betydde att du inte skulle bli ett monster.
Vi kan vara tomma skal.
Det viktiga
är att vi lever.
Vart ska vi nu?
Nånstans utan människor och monster.
Det låter tråkigt.
Mår du bättre?
Vi har gjort tillräckligt.
Är du okej med det här?
Ska vi bara låta henne dö så här?
Nu när jag tänker efter…
…tror jag att hon ville det här.
Va?
Båten brann…
…men hon tog sig inte ut.
Varför inte?
Varför gjorde hon inte det?
Jag har en fråga.
Hur mår alla?
Hye-in och Su-yeong dog.
Ji-su också.
Alla är borta.
Jag har också en fråga.
ÖVERLEVARE, FÖRVANDLAS, DÖDA
Han måste ha haft symptom.
LEE EUN-HYEOK
Var inte du den som…
…sist såg Eun-hyeok den dagen?
Ni sågs, eller hur?
Hur var han?
Han verkade inte annorlunda.
Inget kändes fel med honom.
Så
du vet inte heller…
…vad som hände honom.
Om han blev ett monster eller…
Men tack.
För att du kom tillbaka till mig.
Ursäkta mig.
Förlåt att jag är så framfusig,
men du kämpar emot, eller hur?
Ja.
Förlåt.
Det var oförskämt att fråga,
men jag var tvungen.
Det är okej.
Var det dig…
…Eun-yu letade efter?
Nej.
Antagligen inte.
Det finns nån som är viktigare för henne.
Ta hand om Yi-kyung och Eun-yu.
Vart ska du?
Jag måste hitta nån.
Yi-kyung borde få ta farväl.
SEOULS TRÄDGÅRDSFESTIVAL
Yi-kyung är svårt skadad.
Hon kan dö.
Följ med mig.
Vad betyder "dö"?
Det betyder att ta farväl.
Du kommer inte kunna träffa henne mer.
Det är okej för mig.
Du vet verkligen ingenting.
Mamma hatar mig.
Hon ville att jag skulle försvinna.
Så jag går inte.
Det är du som inte vet nåt.
Du kanske inte vill gå nu…
…men du kommer att ångra det.
Kom igen.
Vill du inte att hon ska dö?
Nej.
Låt henne inte dö då.
Jag önskar att jag kunde.
Men det går inte.
Vad måste jag göra?
Du behöver inte göra nåt.
Bara…
…stanna vid hennes sida.
Cha Hyun-su, eller hur?
Är han monstret som dödade herr Kim?
Jag gillar inte hur det låter.
Det är vad jag vet.
Nu räcker det med frågor.
Herr Kim hade symptom.
Jag vet inte när det började.
Dö, din jävel!
Varför sa du inget?
De kallade dig mördare.
Ji och jag har haft
ont blod länge.
Men vi är alla vid liv för att hon lät oss stanna på stadion.
Jag ville inte förstöra för henne.
Eun-yu.
Det är inte bara därför, så missförstå mig inte.
Jag visste inte att det var Hyun-su då…
…men jag ville inte berätta för plutonen.
Kan du ge oss ett ögonblick?
Yi-kyung, vakna.
Jag tog med henne.
Jag är
så ledsen.
Varför kommer du redan ut?
Stanna hos henne ett tag.
Mamma kommer inte att dö.
Så gråt inte för henne.
Yi-kyung.
Yi-kyung…
Vill du inte att hon ska dö?
Låt henne inte dö då.
Se upp!
Nej!
Det är för sent. Hon är borta!
Yi-kyung.
Ni borde ge er av.
Du och Yi-kyung då?
Hon hade inga symptom.
-Hur kan hon… -Det var hennes dotter.
Gjorde hon henne till ett monster?
Människor kan inte utlösa monsterisering.
Hon är inte mänsklig.
Vad fan pratar du om?
Ut härifrån!
Alla monster
måste dö.
Jag ser allt, Eun-yu.
Jag ser begären hos dem som förvandlades.
Jag ser illusionerna
de lever i.
De är alla lyckliga
i sina egna drömmar.
Men Yi-kyung
kommer inte vara lycklig där.
Jag måste få ett slut på det här.
Det måste vara jag.
Kan det vara sant?
Vi har dödat monster
för att vi trodde…
…monsterisering inte kunde upphävas.
Vi såg dem inte som människor.
Men om han har rätt,
har jag mördat människor hela tiden.
Nej.
De försökte döda dig. Du hade inget val.
Vad ska du göra nu?
Vänta på att Hyun-su vaknar.
Du?
Jag borde gå tillbaka.
Jag har varit borta för länge.
Ja.
Ledsen för allt du upplevde på grund av mig.
Du är alltid så snabb.
Även på att förlika dig.
Det måste vara skönt.
Det här kan vara sista gången.
Har du nåt att säga
till dem som väntar på dig i skyddet?
Nej.
Låt mig bli bortglömd.
Du borde gå nu.
Och kom aldrig tillbaka.
För i helvete.
God morgon.
Hej, chefen.
Förlåt.
Din lilla…
Jag kan inte leva så här.
Hur kör jag bakåt?
Vänta.
Det är okej.
De har isolerats.
Vi kan inte leva med monster.
Sa du inte att det fanns människor som vi?
Jag ljög inte.
Det finns symptomatiska personer här också.
Personen ni letar efter…
…är här.
Symptomatiska personer?
Är Yong-seok en av dem?
Yong-seok.
Är du där inne?
Yong-seok!
Sergeant Kim…
Sergeant Kim.
Snälla, rädda mig.
Snälla, släpp ut mig.
Är du okej?
Seok-chan?
Fan.
Seok-chan, vänta.
Öppna den nu.
Jag vet inte hur.
Det finns väl andra överlevande här?
Sergeant…
Gör det inte.
-Stanna hos honom, Seok-chan. -Sergeant.
-Men sir… -Det tar inte lång tid.
Du, Yong-seok.
Seok-chan stannar hos dig. Håll ut.
Visa vägen. Var är de?
Vänta.
Tack så mycket för hjälpen.
Ja.
Du har varit jätteduktig.
Det var bra självbehärskning.
Bra återhållsamhet.
Du höll tillbaka länge nog.
En hälsning skadar väl inte?
Trevligt att träffas.
Hej.
Vem där?
Är du ett monster eller en människa?
Vänta.
Du stannar väl här?
Jag kommer strax.
Fick du tag i medicinen?
Din flickvän grät mycket.
Du borde trösta henne.
Seok-chan,
ge det här till Jin-a från mig.
FÖR HIV/AIDS
Vad är det här?
Säg att jag är ledsen att jag bara hittade det.
Och säg…
…att jag blev rädd och sprang iväg.
Lyssna, din idiot!
Sluta vara så svag.
Sergeant Kim ger aldrig upp hoppet om dig.
Inte jag heller.
Så ta dig samman.
Seok-chan.
De
tänker inte låta oss gå.
Spring.
Spring, sa jag!
Vad är det här?
Låt oss prata.
Förklara dig.
Det är mig du borde prata med.
Vad vill du mig?
Vi tar med oss soldaten i isoleringen.
Vi ger oss av lugnt om du inte är i vägen.
Nej.
Det tillåter jag inte.
Det är ingen diskussion.
Vill du att jag börjar om?
Att isolera symptomatiska individer är protokoll.
Ni soldater gillar regler, eller hur?
Skippa skitsnacket.
Han hade inga symptom.
Jag vet inte varför du isolerar friska människor,
men jag spelar inte med.
Jag gav honom en chans.
En chans att vara som vi.
De där sakerna
var deras försöksobjekt.
Din jävel.
Ja-yeong.
Sergeanten!
Cha Hyun-su.
Tänker du slå mig med den?
För tillbaka honom.
För tillbaka Hyun-su.
Han är skadad.
Låt honom vila.
Jag hjälpte honom bara för att han hade ont.
Lägg av.
Allt är ditt fel.
Hade inte Hyun-su kontroll?
Jag är också Hyun-su.
Den riktiga Hyun-su, inte du.
Vi skulle hjälpa varandra.
Det vore inte bra för mig
om han dog.
Lämna honom i fred och försvinn.
Jaså?
Är du okej med det?
Skulle du vara okej med Cha Hyun-su
som är en vekling?
Ja.
Vad gör du?
Jag vet inte.
Vad ska vi göra?
Vad vill du göra?
MM-1?
Jag visste att du skulle återvända.
Om du inte dog, alltså.
Ja.
Men jag vet inte vem du är.
Det här stället betydde allt för dig.
Det är så det är.
Som offentlig person
känner jag inte igen alla som känner igen mig.
Var du forskare?
Jag är inte så intresserad av människor.
Jag gillar dem inte så mycket.
Ändå verkade du intresserad av mig.
Okej.
Berätta.
Vem är du?
Ditt första
försöksobjekt.
Fly inte.
Du borde säga hej.
Jag visste att den här dagen skulle komma.
Jag ville verkligen visa dig.
MM-1, eller hur?
Eller ska jag säga
din vän,
Nam Sang-won?
Kul att se dig igen.
Jag var orolig
att du kanske var död.
SWEET HOME ÅTERVÄNDER SOMMAREN 2024
Undertexter: Carita Collins