Féltem…
ettől a kisbabától,
akit idő előtt hoztam e világra.
És magamtól, amiért meg kellett hoznom ezt a döntést.
Féltem mindettől.
Képtelen voltalak megölni.
Ezért elhagytalak.
Azt hittem, tovább tudok lépni.
Hyun-su!
De akkor tudni akartam…
miért születtél ilyennek.
Talán az én hibám, hogy túl rövid ideig fejlődtél bennem.
Vagy talán a mocskos vágyaim
tettek azzá, aki vagy.
Mi az én gyermekem?
Ajándék vagy átok?
Nem értettem.
Azt hittem…
te talán tudod a választ.
Túl későn jöttem, ugye?
Nem.
Örülök, hogy itt vagy.
Köszönj!
Ő az anyukád.
Szia!
Teljesen normálisnak tűntél.
Megkönnyebbültem.
Minden közösen töltött napon elrejtettem nyugtalanságomat…
Minden egyes nap, mikor vékony jégen táncoltam…
arra gondoltam,
mégsem olyan rossz ez az élet.
Azt hittem, elvesztettelek.
De hirtelen abbahagytad a fájdalmas nyöszörgést…
és egy teljesen más lény állt előttem.
Ekkor jöttem rá…
hogy bármennyire is tagadtam,
a gyermekem szörnyeteg.
Mi folyik itt?
Muszáj ilyen messzire menned?
Az anyja vagyok.
Mindegy, mennyit nő,
vagy mi lesz belőle,
fel kell ismernem őt.
Sosem fogom elveszíteni.
Nem tudom, téged próbállak-e védeni a világtól,
vagy a világot tőled.
Soha ne vedd le!
Én csak…
próbálok veled lenni.
Jól vagy?
CARNBY KIM ÉS YOUNGCHAN HWANG SWEET HOME CÍMŰ MŰVE ALAPJÁN
SWEET HOME
Anya…
Az emberek…
Mind rosszak.
„Anya”?
Te is olyan vagy.
Cha Hyun-su!
Tényleg csak így elmész?
Meleg fogadtatást vártál?
Igen.
Legalább azt kérdezd meg, hogy vagyok!
Nem érdekel.
Végig te voltál?
Te segítettél az építkezésen, igaz?
Magadhoz csalogatsz,
aztán meg elmenekülsz?
Mondj valamit!
Mi az?
Megint elmenekülsz?
Mint egy idióta?
Csak épp arra jártam.
És csak azért segítettem, mert ismertelek.
Életben vagy.
Ez nem elég?
Meg akarsz halni?
Mi a fenét keresel itt, félszörny?
Takarodj!
Idióta!
Ha-ninál is vakmerőbb vagy.
Miért kergetsz egy szörnyet?
Örülj, hogy élsz!
Hála az égnek!
Még kitart.
Életben van.
Ha a szörnyekkel szórakozol,
és a rejtekhelyünkre hozod őket,
te is tűnj el!
- Miért csináltad ezt? - Mert nem kedvelem.
És miért nem?
Bántod a barátaimat, és eltűnsz miatta!
Mert meg akarod védeni.
Már nem bízom benned.
Az elején…
kíváncsi voltam az emberekre.
Olyanok, mint anya.
Így odamentem hozzájuk…
de ők csak bántottak.
Sikítottak, ellöktek,
bántottak.
Elégették a barátaimat!
Miattuk maradtam egyedül.
Félnek…
hogy elveszítenek valakit.
Én is ezt teszem majd velük.
Megfizetnek azért, amit tettek!
Most te érezd azt, amit én!
Akkor végre talán megérted…
a fájdalmamat.
Ezt akartam elmondani.
Menjünk haza!
Kérlek!
Nincs otthonunk.
Felgyújtották.
Most már…
nem kellesz sem te,
sem anya.
Yi-kyung!
Hol vagy?
Yi-kyung…
Hyun-su!
Yi-kyung, jól vagy?
Mindent tönkretettem.
Azt akartam, hogy olyan legyen, mint te.
Csakis ezt akartam.
Nem a te hibád.
Meg kellett volna ölnöm.
Mindig is ez járt a fejemben.
Biztos…
tudta, mit érzek.
Nem.
Láttam, ahogy neveled.
Láttam, hogy mindent elviseltél.
Az egész az én hibám.
Én okoztam ezt az egészet.
Így lesz a legjobb.
Talán jobb lenne itt meghalnom.
Akkor nem kéne…
nekem megölnöm.
Tényleg meg akartad ölni?
Miért? Te vagy az anyja.
Szóval miért?
Nem érdemlem meg az anyaságot.
Több százszor átgondoltam.
„Miért ilyennek született a gyermekem?”
„Az én hibám.”
„A kívánságaimnak…
köszönhetően…
lett belőle…
szörnyeteg.”
Mi a baj ezzel?
Szörnynek lenni nem bűn.
Anya…
Ez a lény megvédett téged.
Családtagnak tartott.
A szörnyek is éreznek,
és felismerik az arcokat.
Hajdan emberek voltak.
Anyu…
Anya…
Mi baja van?
Nyisd ki a szemed!
Mi a fenét csinálsz?
Szerintem meghalt, főnök.
Mi folyik itt?
Korábban jól volt. Mi történt?
Megmérgezték.
Mennyit adtál neki?
Ennyit.
Csak egy tálat.
Ezt mind neki adtad?
Mi a fene ez?
Mérgező gomba.
Hallucinációt okoz.
Neki nem lesz baja, kibírja.
De a fiúnak ellenanyag kell.
Hé!
Hé, ébresztő!
Micsoda barom!
Hogy tűnhetett el megint?
Először azzal bánt, hogy beáll a seregbe, és nem szól.
Most meg egy másik lány miatt ríkat meg?
PARK CHAN-YEONG
Végeztem vele.
Ezt elveszem, ha nem kell.
A fenébe!
Tudod, milyen értékes?
Egy egész halom van ott.
Teljesen más.
Chan-yeong adta, rajta van az írása.
Eldobtad, így azt hittem, már nem kell.
De idegesítő!
- Kész vagy? - Miért?
Mész valahova?
Ma találkozunk Peter atyával, nem emlékszel?
Nincs kedvem hozzá.
Menjünk! Nem akarok egyedül menni.
Hadd menjek én is, őrmester!
Nem.
Ez személyes ügy.
Yong-seok magánügy? Vakmerően viselkedik, uram.
Ne drámázzon!
Holnap jelentsen a nevemben!
Mondja, hogy visszahozom!
Nem tehetem, uram.
Sajnálom, őrmester.
Meg kellett védenem.
Hallom, hogy jel jött Bamszomból.
Igen, uram.
Meglesz egyedül?
Vigyen magával pár embert!
Mitől gondolta meg magát?
Nekem is arra van dolgom, én is megyek.
Nem érdekel a véleménye.
Csak arra koncentráljon, hogy élve visszatérjen!
Én is megyek.
Yong-seok a beosztottam és a barátom.
Maradjon itt, Min!
Kim Yeong-hu!
Egy család vagyunk, nem?
Tényleg kihagy belőle?
Haver!
Ki vezeti az embereket, ha mindkettőnket megölnek?
Szükségük van rád.
Seo-jin!
Visszahozom őt.
Bízz bennem!
Bízom benned.
Mindenben jobb voltál nálam.
De úgy érzem,
nekem is mennem kell.
Nem ülhetek itt tétlenül.
Vigyél magaddal, Yeong-hu!
Figyelj!
Ha történne valami veletek vagy Yong-seokkal,
egyedül haszontalan lennék.
Nem kell ez a komolyság.
Megyek, ha ti is jöttök.
Én is megyek.
Még valaki?
Tiszta libabőr lettem!
Na nyomás!
Várjunk, így nem tudok vezetni.
Gyerünk, emberek!
Éjjel nem látok semmit ebben.
Menjünk!
Nem jössz?
Mi a baj? Olyan csendes vagy ma.
Nem bírom ezt.
- Igyunk egyet! - Mi?
Nem tudnál diszkrét lenni?
Csak add ide!
Majd visszaadom.
Jut nekem is?
Felőlem.
Szóval…
összejön vele, vagy nem?
Hagyd abba! Hisz pap!
Mi? Nem házasságra gondoltam.
Randizni még tud.
Eleget ittál.
Várj!
Mi van köztetek?
Ti jártok?
Játszol Seon-hwával?
Részeg vagy. Kifelé!
A férfiak mind gyávák.
Ezért vagy egyedül.
Bárki elfutna, ha így viselkednél.
Mit mondtál, ribanc?
Hé!
Szart se tudsz!
Mit tudsz te a szerelemről?
Azt hittem, szörnnyé válok.
Azt hittem, képzelődöm.
Ne mondj ilyet!
Nemrég történt egy incidens.
Egek!
Ezer éve nem hallottam zenét.
Atyám!
Milyen találékony!
Nincs ingyen.
Cserébe gyónni kell.
Nem jöttél el a mai gyűlésre.
Ne légy már ilyen!
Legalább hozhattál volna valamit.
Mit?
A kapzsiság szörnyeteggé tehet.
Az osztozkodás gondoskodás.
Nem lenne rossz szörnnyé változni.
Tovább élnél.
Nem lennél beteg,
és megszűnne a rettegés.
- Ugyan! - Így van.
Lehet, hogy elbaszott egy élet ez,
de nem vagyok egyedül.
Amíg nem vagyok szörny, jó nekem.
Más nem is kell.
Én el akarok menni, amint lehet.
Annyi mindent akarok mutatni és tanítani,
de itt nem könnyű.
És ön, atyám?
Meséljen magáról!
Sosem beszél magáról.
Igaza van.
Halljuk!
Az életem majdnem olyan, mint volt.
Nincs hová visszamennem.
Nekem tetszik,
hogy a világ romokban hever.
Mindenki kijön egymással, mert mind egyformák vagyunk.
Már nem vagyok magányos.
Hajléktalan voltál, ugye?
Gazdag vagyok.
Frászt!
Egy gazdag nem mondana ilyet.
Miért szeretnéd ezt, ha mindent elvesztettél?
Ez lehangoló.
Csessze meg!
Én, Jung Ye-seul,
feldobom a hangulatot.
Gyerünk!
Ez az!
Le kéne cserélnem a táblát.
Boldognak tűnik.
Maguknak ez nem újdonság, mert folyton eljárkálnak,
de én egy évig a föld alatt éltem.
Minden újnak fog tűnni.
Nem mindenki olyan, mint maga.
A legtöbb ember fél.
Miért hozott bőröndöt?
Ez egy titkos doboz.
Mi van benne?
Nem érti, hogy „titkos”?
Titok, mert nem tudom, mi kerül bele.
Állj!
Ne! Állj!
Állj!
Jaj, ne!
Ne!
Állj!
Mi az?
Fáj a hasam.
Mindjárt ott vagyunk.
Nekem most kell mennem.
Nem tart sokáig.
- Jong-hyun! - Igen, uram!
Kövesse!
A fenébe!
Azt miért viszi magával?
Nem tudom, mi lehet ott.
Jong-hyun, még mindig vár?
Nagyon régóta tartogathatta.
Mit evett egyáltalán?
Legyen résen!
Igen, uram.
Mozgás előttünk.
Védekezésre készülj!
Vettem.
Seo-jin, látod?
Nem látok semmit.
- Seok-chan, készülj! - Igenis.
Ne érj hozzá…
Kitöröltem.
Mi ez?
- Hagyja itt! - Nem.
Kizárt!
Baszki!
Futás!
Rohadt nehéz!
A rohadt életbe!
Futás!
- Ne azt püfölje! - Baszki!
- Hanem engem! - Kinyírom!
Mi van benne? Majdnem eltört a vállam!
Talán többet kellett volna edzeni.
Titkol valamit?
Nem titkolok semmit.
Nézd meg a táskát, Jong-hyun!
Állj, ne nyúljon hozzá!
A kurva életbe!
Mondtam, hogy dobjuk ki!
Min őrmester, magára könnyű ráhozni a frászt.
Ez már döglött.
Ezt mondom.
Miért tart bőröndben egy szörnyhullát?
Szörnymúzeumot nyit?
- Ilyet még nem láttam. - Fenébe!
Észrevettetek bármi változást
azokon a szörnyeken?
A szörnyek nem ismerik fel egymást.
Sosem fogtak össze
egyetlen célpont üldözéséért.
- De most? - Igaza van.
Mintha ránk vártak volna.
Összedolgoztak.
Azt mondja, tőrbe akartak csalni?
Vagy talán meg akartak védeni valamit.
ORSZÁGGYŰLÉS, JOIDERO
Az istenit!
Mi az?
Keserű, de rágd meg jól!
Nem eszem semmit.
Ami tőletek van.
Vidd máshová! Hamarosan meghal.
Ez az ellenszer?
Mondd el, mi az, mielőtt odaadom neki!
Azt hiszed, hogy egy nem ehető dolgot adnék egy haldoklónak?
Rágd meg!
Fogd be, és rágd!
Gyerünk!
Pontosan egy év telt el.
Várjanak!
Csak egy éve volt.
Ez már nem is sziget.
A természet alkalmazkodik.
Ezt hogy érti, uram?
Most, hogy nincsenek emberek,
olyan lesz, mint régen.
Tiszta!
- Seok-chan! - Igen, uram?
Ez segít?
Kell valami, amire támaszkodhatok.
Rendben leszünk, ugye?
Miért tőlem kérdezed?
Azt kérdezd, akiben hiszel!
Azt kérdezem.
Fogd be, te hülye!
Maga velem jön, dr. Lim.
Seok-chan, velem!
Igenis! Persze.
Azt hittem, együtt maradunk.
Kicsit félek.
Bűnhődnöm kell.
Seo-jin, vidd a többit, és keresd meg Yong-seokot!
Rendben.
Utána találkozunk.
Seo-jin!
Próbálj meg egy darabban visszajönni!
Mozgás!
Hova megyünk?
Az én szektoromba.
Kutatóintézet?
Jó harcos, Kim őrmester?
Jól tud szörnyeket ölni?
Ajánlom.
Én sem tudom, mi van bent.
Menjünk!
Mindig ugyanaz a rajz.
Igen. A házam.
Mikor mehetünk haza? Haza akarok menni.
Később.
Nem most, később.
Meddig kell még várnom?
Nem mehetsz haza.
Yeong-su!
Ez mind hazugság.
Mi van, ha szörnyekké válunk, mint Jun-il anyja?
Rossz vagy, Yeong-su.
Te se legyél jó ember!
Még a végén meghalsz.
- Yeong-su! - Ne érj hozzám!
Ki vagy te, hogy leszidj?
Nem is vagy az igazi anyám!
Miért vigyázol a kis taknyosra?
Már így is kivagyok. Ne idegesíts tovább!
Szerintem nincs ott semmi.
Gondolod?
Remélem, nem bukkan fel valami szörny a semmiből.
- Hogy érted? - Nem tudod?
Hangyabolyt keresve a plafon is leszakadhat.
Még egy kis házban is érhetnek meglepetések, és ez a hely hatalmas.
Ki tudja, mi lehet itt?
Ne már, túlzol!
Majd kapunk egy kis extrát, ha keményen dolgozunk.
Te is mész?
Miért ne?
A francokat!
Nem kell bevállalnod ezt, Ye-seul.
Minek a pluszmunka?
Ji főnök vigyáz rád.
Csak próbálok konstruktív lenni.
Tennem kell valamit, hogy ne hozzak szégyent anyámra.
Olyan gyönyörű a szíved, mint az arcod.
Figyelj, öreg!
Nem vagyok öreg.
Nem vagyok sokkal idősebb nálad.
Tudod, hány éves vagyok?
Hát…
Tetszem neked?
Nem mondom, hogy nem.
Mindenki kedvel téged, Ye-seul.
Tudod, mit?
Én nem kedvellek.
Nem vagy az esetem.
Ha a világ el is pusztulna, akkor sem kellenél.
Jézusom!
Mi volt ez?
Ye-seul!
Segítened kell.
Csak benned bízhatok.
Kérlek!
Jött jel a csapattól?
Úgy tűnik, épségben megérkeztek Bamszomba.
Felhívhatjuk őket rádión?
Nem, uram. Nagyon messze vannak.
Ha újabb jelet észlel, azonnal jelentse!
Igen, uram.
Ennek meg mi baja?
Mi az?
VÉSZHELYZET RIADÓ
VÉSZHELYZET VESZÉLY
Valami zavarja a jelet.
Biztos!
Biztosan hallottam.
Egy szörny volt
a fal mögött.
Tak alhadnaggyal beszéljen!
Rendben.
Uram!
Úgy tűnik…
szörny van a stadionban.
Uram!
Nézze!
- Szörnyet észleltünk. - Mi a fene?
Mi történik?
Vészhelyzeti névsorolvasás.
Kérem, kövessen a főtérre!
Hamarosan ott leszek.
Azonnal indulnia kell.
Tak alhadnagy akarja látni.
Megtalálta a kijáratot?
Nem.
Egy szörny lehet a stadionban.
Az összes szörnydetektor
egyszerre csipogott.
Ez nem kamu.
- Te is láttad? - Ez komoly?
Nélkülem mind halottak lennétek.
- Valóban? - Te jó ég!
- Megkönnyebbültem! - Szép volt!
Ki nem állhatom azt az öreget.
Ne is mondd!
Miért vagy egyedül?
Dobtad a családod?
Te?
Én más vagyok.
Mi csak veszekedtünk.
Szemtelen kölyök!
Kicsit felnőttem, és rájöttem, hogy az egész az én hibám.
Ha a felnőttek dühösek rád, annak jó oka van.
Kérj bocsánatot az anyádtól!
Anyám már halott.
Mi volt ez?
Nem csak egy anyád lehet.
Lehet kettő vagy akár három is.
Cha az anyád, jó?
Kis nyavalyás!
Mi folyik itt?
- Tényleg van itt egy szörny? - Öljék meg!
Az osztag tegye a dolgát!
Mi a fene van itt?
A Varjúosztag megoldja a mai szörnyincidenst.
Senki sincs biztonságban.
Ilyen a katasztrófahelyzet.
Saját szemünkkel kellett végignéznünk
barátaink,
családunk és szeretteink halálát,
és ez továbbra is így lesz.
Ne bízzanak senkiben!
Csak így tudjuk megvédeni ezt a helyet.
Ne mindig csak védelmet kérjenek!
Keményen küzdjenek az életükért!
Ha nem állnak készen,
mind elpusztulnak.
Mostantól bárki,
aki titkolja a tüneteit, vagy tüneteseket rejteget,
azonnali következményekkel szembesül.
Segítsenek, hogy ne legyen
vérontás!
Mi a fenéről beszél?
Mindenkit megölnek, akinek tünetei vannak.
Kijelentette, hogy rémuralom van.
De jeleztek a detektorok!
Azt elintézték, vagy sem?
Biztonságban vagyunk?
Biztos elintézték.
Szép kis beszéd!
De nem felejtett el valamit?
Ne bújjon az emberei mögé,
mutasson példát mindenkinek!
Uram, erre semmi szükség.
- Mi? - Mi folyik itt?
- Mi van a lámpával? - Mi ez?
Miért kapcsolt le a lámpa?
- Mi folyik itt? - Mi a fene?
Tennem kell valamit.
- Jó helyen járunk? - Valószínűleg.
Nem kérdezi meg, mit keresek?
Nem akarja tudni?
A kutatásáról van szó?
Nem kell tudnom semmiről, ami nem a küldetésről szól.
Megszerezzük, ami kell, és mihamarabb lelépünk.
Ha ez a cucc ilyen fontos…
talán már más elvitte.
Senki sem találja meg.
Jól elrejtettem.
Nagyon magabiztos.
Hát persze.
Amit keresek…
Az nem egy valami.
A bűz önmagában halálos.
Van itt valami.
U-seok!
Az istenit!
Rohadékok!
Mostantól öljetek meg
mindent, amit láttok!
Mi történt…
itt?
Doktor úr, nem mehet egyedül…
Yeong-hu!
Elkapták U-seokot.
Yeong-hu!
Seo-jin, mi történik?
Min őrmester, jelentkezzen!
Min őrmester!
U-seok!
Mit csinálsz?
Szedd össze magad!
Válaszolj, U-seok!
Hé!
Térj magadhoz!
Válaszolj!
Válaszolj már!
U-seok!
Uram, mennünk kell!
Uram!
Meghalt, uram.
Mennünk kell, most!
Meghalt!
Mennünk kell, uram!
Menjünk, U-seok!
Szedje össze magát! Mennünk kell!
U-seok!
- Gyerünk! - U-seok!
- Gyerünk már!
U-seok!
Min őrmester!
Válaszoljon!
Seok-chan, szólj…
Ezek meg mik?
Szörnyetegek voltak.
De továbbfejlődtek.
Azt mondja…
Ezek mind szörnyek?
Ne érjen hozzá!
Elfelejtette, ami történt?
Tegyek úgy, mintha ezt nem láttam volna?
Miért tenném?
Ne tegyen semmit, ami szabotálhatja a küldetést!
Kim őrmester!
Így működik a világ.
Csak úgy szerezhetünk meg valamit, ha lemondunk valami másról.
De ezt már tudja, nem igaz?
Nem így maradt életben olyan sokáig?
Ha az embereim elvesztéséről beszél,
a maga életét sem garantálhatom.
Szóval csak bámuljam?
Mindent a szemnek?
A kutatóbázishoz megyünk.
Valami baj van, uram?
Bajban vannak a fiúk.
Nem érem el őket.
Találkozzunk velük!
- Gyerünk! - Miután idáig eljöttünk?
Nem megy.
Kizárt.
Nem mehetek vissza üres kézzel.
Akkor mit tegyünk?
Itt marad egyedül?
Jól van.
Csak arra céloztam…
hogy menjenek egyedül, én csak kolonc lennék.
Majd kint várok, ha itt végeztem.
- Veszélyes lesz. - Nem baj.
Menjen! Az emberei veszélyben lehetnek.
Jól van.
Menjünk!
Ne nyúljon semmi máshoz! Csak keresse meg, és jöjjön!
Megértette?
Oké.
Könnyen megijedek, nem leszek meggondolatlan. Csak menjen!
Mozgás!
Jól vagyok.
Nem, el fogsz esni.
Ülj a tűz mellé!
Na, ki vele!
Fivér? Főnök? Apa?
Mi vagy valójában?
Mi közöd hozzá?
Edd meg, és tűnj el!
Miért nem jöttök velünk a stadionba?
Ott biztonságosabb.
Akkor feleségül veszel?
Nem.
„Biztonságosabb”? Csak szerencsétek volt.
Vagy csak buták vagytok.
Jobb munkát végzünk, mint hinnéd.
Nem bízom az emberekben.
Sem a szörnyekben.
Mi van vele? Benne bízol?
Azt hiszem, igen.
Gyerünk, menjünk velük!
Kérlek!
Hogy merészelsz idejönni?
Segíts!
Nem tudom, hová máshová mehetnék.
Mi történt vele?
Mi van a gyerekkel? A lánnyal, aki veled volt.
Vigyük be!
Segíts!
Jól van.
Uram!
Van képed lejönni ide?
Hagyd abba!
Elég!
Figyelmeztettelek,
hogy ne hozz ide szörnyeket.
Ő utánuk kutat.
- Beszélned kéne… - Szerinted ez egy ember?
Ne mozdulj!
Ha még egy lépést teszel,
az életével fizet.
Ezért nem bízom az emberekben.
Így hálálod meg, hogy megmentettelek.
Mondtam, hogy elviszem őket.
Akkor mi a baj?
Veszélyes vagy, mert szörnyekkel cimborálsz.
Az emberek helye emberek mellett van.
Biztos vagy benne?
Hogy nem válsz szörnnyé?
Már most jelentkezhetnek a tünetek.
Akkor meg kellene ölnöd magad.
Mert a szörnyek halált érdemelnek.
Elég lesz.
És ő?
Öld meg, ha átváltozik!
Vagy öljem meg én még előtte?
Nevezzük gyűlöletnek!
Hagyd abba!
Eun-yu, ne csináld!
Ha-ni!
Menjünk, öreg!
Gyere, menjünk!
Ebben az életben nem házasodunk össze.
Viszlát a következőben!
De őt ne hozd magaddal!
Tudsz mozogni?
Mi van a sebeddel?
Jól vagyok.
Menjünk biztonságos helyre!
A lövés idevonzhatja a szörnyeket.
Menjünk!
Képmutató!
Gyáva!
Talán most sem volt választásod?
Csak el akartál menekülni.
Folyton rossz döntéseket hozol.
- Apa! - Azt mondtad, megvéded őket.
Apa!
APA SEGÍTS
Segíts!
De nézd, mit csinálsz!
Félek.
Mondd el mindenkinek!
Apa!
Mondd el nekik, hogy te vagy a szörny a stadionban!
Uram!
Bejöhetek?
Uram!
Van egy kis gond.
Uram?
A feliratot fordította: Sátori Orsolya