Jeg var bange…
…for dette barn,
jeg havde bragt til verden for tidligt.
Og for mig selv for at træffe denne beslutning.
Jeg var bange for det hele.
Jeg kunne ikke få mig selv til at dræbe dig.
Så jeg forlod dig.
Jeg troede, jeg kunne komme videre.
Hyun-su!
Men så ville jeg vide…
…hvorfor du blev født sådan.
Måske var det min skyld, fordi jeg ikke bar dig længe nok.
Eller måske var det mit eget beskidte begær,
der gjorde dig til den, du er.
Hvad er mit barn?
Er hun en gave eller en forbandelse?
Jeg kunne ikke regne det ud.
Jeg troede…
…du måske havde svaret.
Jeg kom for sent, ikke?
Nej.
Jeg er glad for, du er her.
Sig hej.
Hun er din mor.
Hej.
Du virkede helt normal.
Sikke en lettelse.
Hver eneste dag, jeg tilbragte med dig, skjulte jeg min uro.
Hver eneste almindelige dag, der havde mig på tynd is…
…troede jeg, at dette liv
måske ikke var så slemt.
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Men pludselig holdt du op med at vride dig i smerte…
…og stod foran mig som et helt andet væsen.
Da indså jeg…
…at uanset hvor meget jeg benægtede det,
var mit barn et monster.
Hvad sker der?
Hvorfor skal du gå så vidt?
Jeg er hendes mor.
Uanset hvor meget hun vokser,
eller hvad hun bliver til,
skal jeg kunne genkende hende.
Jeg vil aldrig miste hende.
Jeg ved ikke, om jeg prøver at beskytte dig mod verden
eller verden mod dig.
Tag dem aldrig af.
Jeg…
…prøver bare at være sammen med dig.
Okay?
WEBTOON-HISTORIEN SWEET HOME AF CARNBY KIM OG YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Mor…
Folk…
De er alle slemme.
"Mor"?
Du er ligesom dem.
Cha Hyun-su.
Cha Hyun-su!
Går du virkelig bare sådan?
Forventede du en varm velkomst?
Ja.
Spørg i det mindste, hvordan jeg har haft det.
Jeg er ikke interesseret.
Var det dig hele tiden?
Det var dig, der hjalp mig på byggepladsen, ikke?
Du fører mig bag lyset med det lort,
og nu prøver du at stikke af?
Sig noget.
Hvad?
Stikker du af igen?
Som en anden idiot?
Jeg var der bare tilfældigvis.
Og jeg hjalp dig kun, fordi jeg kendte dig.
Du er i live.
Er det ikke nok?
Har du et dødsønske?
Hvad fanden laver du her, dit halvmonster?
Forsvind.
Din idiot.
Selv Ha-ni værdsætter sit eget liv.
Hvorfor jagter du et monster af alle ting?
Vær taknemmelig for, at du er i live.
Gudskelov.
Han har holdt fast.
Han er i live.
Hvis du vil lege med monstre
og føre dem til vores tilflugtssted,
kan du også skride.
-Hvorfor gjorde du det? -Fordi jeg ikke kan lide hende.
Hvorfor ikke?
Du sårer mine venner og forsvinder på grund af hende!
Fordi du vil beskytte hende.
Jeg stoler ikke på dig mere.
Først…
…var jeg interesseret i mennesker.
De er ligesom mor.
Så jeg nærmede mig dem…
…men de sårede mig kun.
De skreg, skubbede mig væk
og sårede mig.
De brændte alle mine venner!
De tvinger mig til at være alene.
De er bare bange for…
…at de vil miste en dyrebar person.
Jeg vil gøre det samme ved dem.
De skal betale for det, de gjorde.
Det er din tur til at føle, hvad jeg følte.
Så vil du måske endelig forstå…
…min smerte.
Det var det, jeg kom for at sige.
Lad os tage hjem.
Jeg beder dig.
Vi har intet hjem.
Det bliver brændt ned.
Nu…
…har jeg ikke brug for dig
eller mor.
Yi-kyung!
Hvor er du?
Yi-kyung…
Hyun-su.
Yi-kyung, er du okay?
Jeg har ødelagt alt.
Hun skulle vokse op og blive som dig.
Det var alt, jeg ønskede.
Det er ikke din skyld.
Jeg skulle have dræbt hende.
Det har jeg altid tænkt på, da hun voksede op.
Jeg er sikker på…
…hun vidste, hvad jeg følte.
Nej.
Jeg så dig opfostre hende.
Jeg så, hvordan du holdt det hele ud.
Det hele er min skyld.
Jeg skabte alt det her rod.
Det er for det bedste.
Måske er det bedst for mig at dø her.
Så behøver jeg ikke…
…dræbe hende med mine egne hænder.
Ville du virkelig dræbe hende?
Hvorfor? Du er hendes mor.
Så hvorfor?
Jeg fortjener ikke at være mor.
Jeg har tænkt på det hundredvis af gange.
"Hvorfor blev mit barn født sådan?"
"Det er min skyld."
"Mit begær…
…gjorde hende…
…til…
…et monster."
Hvad er der galt med det?
Det er ikke forbudt at være et monster.
Mor…
Det her beskyttede dig.
Det betragtede dig som familie.
Monstre kan føle
og genkende ansigter.
De var engang mennesker.
Mor…
Hvad er der galt med ham?
Åbn øjnene.
Hvad fanden laver du?
Jeg tror, han er død, chef.
Hvad sker der?
Han havde det fint tidligere. Hvad er der sket?
Han er blevet forgiftet.
Hvor meget gav du ham?
Så meget.
Bare en skål.
Gav du ham alt det?
Hvad fanden er det her?
Giftige svampe.
Dem, der giver hallucinationer.
Hun er modstandsdygtgíg, så hun har det fint.
Men han har brug for en modgift.
Hey!
Hallo, vågn op!
Sikke en nar.
Hvordan kunne han forsvinde igen?
Først sårer han mig ved at lade sig hverve uden at sige noget.
Og nu får han mig til at græde på grund af en anden pige?
PARK CHAN-YEONG
Jeg er færdig med ham.
Jeg tager den, hvis du ikke vil have den.
Pokkers.
Ved du, hvor værdifuld den er?
Der er en hel bunke af dem derovre.
De er helt anderledes.
Chan-yeong gav mig den med sin autograf.
Du kastede den, så jeg troede ikke, du ville have den.
Så irriterende.
-Er du klar? -Til hvad?
Hvor skal du hen?
Vi skal møde fader Peter i dag, husker du nok?
Jeg er ikke i humør til det.
Kom så. Jeg vil ikke gå alene.
Lad mig komme med, sergent.
Nej.
Det er et personligt anliggende.
Hvordan er Yong-seok et personligt anliggende? Du er for dumdristig.
Vær ikke så dramatisk.
Rapporter for mig i morgen.
Sig, jeg kommer tilbage med Yong-seok.
Det kan jeg ikke.
Beklager, sergent.
Jeg måtte beskytte dig.
Jeg hørte, du fik signal fra Bamseom.
Ja, herre.
Klarer du dig alene?
Tag nogle af dem med dig.
Hvad fik dig til pludselig at ændre mening?
Vi skal samme vej, så lad mig komme med.
Jeg er ligeglad med, hvad du synes.
Bare fokuser på at komme tilbage i live.
Jeg tager også med.
Yong-seok er min underordnede og min ven.
Du bør blive, Min.
Kim Yeong-hu.
Sagde du ikke, vi alle var familie?
Holder du mig virkelig udenfor?
Hør her.
Hvem skal lede mændene, hvis vi begge bliver dræbt?
De har brug for dig her.
Seo-jin.
Jeg får ham tilbage.
Stol på mig.
Det gør jeg.
Du var bedre end mig til alt.
Men jeg har bare en følelse af,
at jeg selv skal afsted.
Jeg kan ikke sidde her, efter jeg har sendt dig afsted.
Tag mig med, Yeong-hu.
Hør her.
Hvis der skete jer eller Yong-seok noget,
ville jeg alligevel være ubrugelig.
Ingen grund til at være så alvorlig.
Jeg tager med, hvis I gør.
Jeg tager med jer.
Andre, der krummer tæer?
Se lige gåsehuden.
Lad os komme afsted!
Vent, jeg kan ikke køre med så skadet en hånd.
Kom så, alle sammen.
Jeg kan ikke se noget med de her på om aftenen.
Kom så.
Kommer du ikke?
Hvad er der galt? Du er så stille i dag.
Jeg kan ikke holde det ud.
-Lad os tage en drink. -Hvad?
Kan du i det mindste være diskret?
Bare lad mig få det her.
Jeg betaler dig tilbage.
Har du mere?
Ja, ja.
Så…
…vil du gå ud med hende eller ej?
Stop det. Han er præst, for pokker.
Hvad? Jeg siger ikke, han skal gifte sig med hende.
Han kan stadig date.
Du har fået nok.
Vent.
Hvad sker der mellem jer to?
Dater I?
Leger du med Seon-hwa?
Du er fuld. Ud med dig.
Mænd er kujoner.
Det er derfor, du ikke får noget.
Enhver mand ville stikke af, hvis du opførte dig sådan.
Hvad sagde du, kælling?
Hey!
Du ved ikke en skid.
Hvad ved du om kærlighed?
Jeg troede, jeg var ved at blive et monster.
Jeg troede, jeg hørte syner.
Sig ikke sådan noget.
Der skete noget for nylig.
Du godeste.
Jeg har ikke hørt lyden af musik længe.
Fader.
Du er ret ressourcestærk, ikke?
Det er ikke gratis.
Du skal tilstå for at drikke det.
Du kom ikke til mødet i dag.
Vær nu ikke sådan.
Kunne du ikke bare tage noget med?
Hvad?
Grådighed kan gøre en til et monster.
Det er omsorgsfuldt at dele.
Det ville ikke være så slemt at blive et monster.
Man ville leve længere.
Man ville ikke være syg
eller bange.
-Hold op. -Sandt.
Livet her er måske langt ude,
men jeg er ikke alene.
Jeg er glad, så længe jeg ikke er et monster.
Jeg ønsker intet mere end det.
Jeg vil væk så hurtigt som muligt.
Der er så meget, jeg vil vise og undervise i,
men det er ikke nemt her.
Hvad med dig, fader?
Fortæl os om dig selv.
Du taler aldrig om dig selv.
Hun har ret.
Lad os høre.
Mit liv er ikke så anderledes, end det var før.
Jeg har ingen steder at tage tilbage til.
Jeg elsker det.
Jeg elsker, at verden ligger i ruiner.
Alle kan enes, fordi vi alle er ens.
Jeg er ikke ensom mere.
Du var hjemløs, ikke?
Jeg er rig.
Vrøvl.
Det ville ingen rig person sige.
Hvorfor ville du elske det nu, hvor du har mistet alt?
Det her er deprimerende.
Glem det.
Jeg, Jung Ye-seul,
vil løfte stemningen.
Kom så.
Okay!
Jeg bør ændre skiltet.
Du virker glad.
Du tager det måske for givet, fordi du er ude hele tiden,
men prøv at leve under jorden i et år.
Alt vil virke nyt.
Ikke alle er som dig.
Folk er normalt bange.
Hvad er det for en kuffert?
Det er en hemmelig kasse.
Hvad er der i den?
Ved du ikke, hvad "hemmelig" betyder?
Det er en hemmelighed, fordi jeg ikke ved, hvad der er i den.
Stop!
Nej. Stop!
Stop!
Åh nej.
Nej.
Stop!
Hvad er der?
Jeg har ondt i maven.
Vi er der næsten.
Jeg er nødt til at lave stort nu.
Det tager ikke lang tid.
-Hey, Jong-hyun! -Javel.
Følg efter ham.
Pokkers.
Hvorfor tager du den med?
Jeg ved ikke, hvad der kan være der.
Jong-hyun, venter du stadig?
Han må have holdt sig længe.
Hvad har han spist?
Vær på vagt.
Naturligvis.
Bevægelse forude.
Gør klar til dækning.
Modtaget.
Seo-jin, kan du se noget?
Jeg kan intet se.
-Seok-chan, gør dig klar. -Javel.
Rør den ikke…
Jeg tørrede mig.
Hvad er det?
-Efterlad den. -Nej.
Absolut ikke.
Pis.
Løb!
Den er så pokkers tung!
For fanden da.
Løb!
-Lad det ikke gå ud over kufferten. -Fuck det lort.
-Lad det gå ud over mig. -Jeg sværger, jeg slår dig ihjel.
Hvad fanden er der deri? Jeg brækkede næsten skuldrene.
Måske skulle du have trænet mere.
Skjuler du noget?
Jeg skjuler ikke noget.
Tjek kufferten, Jong-hyun.
Rør den ikke!
For fanden da.
Jeg sagde, vi skulle smide den væk!
Sergent Min, du bliver nemt bange.
Den er alligevel død.
Det er det, jeg siger.
Hvorfor har du et dødt monster med?
Åbner du et monstermuseum?
-Jeg har aldrig set det før. -Pokkers.
Bemærkede I noget anderledes
ved de monstre før?
Monstre genkender ikke hinanden.
De har aldrig slået sig sammen
og gået efter et enkelt mål.
-Men denne gang? -Han har ret.
Det var, som om de alle ventede på os.
De samarbejdede.
Siger du, de prøvede at lokke os i baghold?
Eller måske prøvede de at beskytte noget.
NATIONALFORSAMLINGEN YEOUI-DAERO
For fanden da.
Hvad er det?
Det er bittert, men bliv ved med at tygge på det.
Jeg spiser det ikke.
Jeg spiser ikke noget, I giver mig.
Tag ham et andet sted hen. Han er snart død.
Er det en modgift?
Du skal sige, hvad det er, før jeg giver ham det.
Tror du, jeg giver en døende mand noget uspiseligt?
Tyg på det.
Hold kæft og tyg.
Kom så.
Der er gået præcis et år.
Vent.
Der er kun gået et år.
Det er ikke længere en ø.
Naturen tilpasser sig katastrofen.
Hvad mener du?
Med menneskene af vejen,
bliver det, som det var før.
Fri bane.
-Seok-chan. -Ja.
Hjælper det?
Jeg har brug for noget at læne mig op ad.
Vi klarer den, ikke?
Hvorfor spørge mig?
Spørg den, du tror på.
Derfor spørger jeg dig.
Hold kæft, din idiot.
Du er med mig, dr. Lim.
Seok-chan, med mig.
Javel. Selvfølgelig.
Jeg troede, vi blev sammen.
Jeg er lidt bange.
Jeg har synder at bøde for.
Seo-jin, tag resten og led efter Yong-seok.
Okay.
Lad os samles, når vi er færdige.
Hey, Seo-jin.
Prøv at komme helskindet tilbage.
Afsted.
Hvor skal vi hen?
Til min sektor.
Forskningsanlægget?
Er du god til at slås, sergent Kim?
Er du god til at dræbe monstre?
Det har du bare at være.
Jeg ved heller ikke, hvad der er derinde.
Kom så.
Det er den samme tegning hver gang.
Ja. Det er mit hus.
Hvornår sender de os hjem? Jeg vil hjem.
Senere.
Ikke nu, men senere.
Hvor længe skal jeg vente?
Du kan ikke tage hjem.
Yeong-su.
Det hele er en løgn.
Hvad hvis vi bliver monstre som Jun-ils mor?
Slemme dreng, Yeong-su.
Du bør heller ikke være et godt menneske.
Du ender måske med at dø.
-Kim Yeong-su. -Rør mig ikke!
Hvor vover du at skælde mig ud?
Du er ikke min rigtige mor!
Hvorfor beholder du den møgunge?
Jeg har allerede fået nok. Gå mig ikke på nerverne.
Jeg tror ikke, der er noget derovre.
Tror du ikke?
Jeg håber bare, at et monster ikke dukker op ud af det blå.
-Hvad mener du? -Ved du det ikke?
Man kan nedbryde et loft for at finde en myrekoloni.
Selv et lille hus har overraskelser, og dette sted er enormt.
Hvem ved, hvad der kan være her?
Kom nu, du overdriver.
Vi får lidt ekstra, hvis vi arbejder hårdt.
Skal du også med?
Det kan jeg lige så godt.
Min bare røv.
Du behøver ikke gøre disse ting, Ye-seul.
Hvorfor gøre det ekstra arbejde?
Chef Ji tager sig af dig.
Jeg gør bare min del.
Jeg bør gøre noget, hvis jeg ikke vil vanære min mor.
Dit hjerte er lige så smukt som dit udseende.
Hør, gamle mand.
Jeg er ikke en gammel mand.
Jeg er ikke meget ældre end dig.
Ved du, hvor gammel jeg er?
Tja…
Kan du lide mig?
Det kan jeg ikke benægte.
Alle her kan lide dig, Ye-seul.
Ved du hvad?
Jeg kan ikke lide dig.
Du er ikke min type.
Selv hvis verden gik under, ville du ikke være en mulighed.
Jøsses.
Hvad var det?
Ye-seul.
Jeg har brug for din hjælp.
Du er den eneste, jeg kan stole på.
Kom nu.
Fik I signal fra eftersøgningsholdet?
Ja, de er vist ankommet sikkert til Bamseom.
Kan vi få dem over radioen?
Nej. De er ret langt væk.
Får I et andet signal, så meld det straks.
Javel.
Hvad er der galt med den her?
Hvad er det?
NØDSITUATION ADVARSEL
NØDSITUATION FARE
Noget forstyrrer signalet.
Jeg er sikker!
Jeg er sikker på, jeg hørte det.
Jeg hørte et monster
bag muren.
Du kan tale med oversergent Tak.
Okay.
Herre.
Det lader til…
…der er et monster inde i stadionet.
Herre.
Se.
-Vi har sporet et monster. -Hvad fanden?
Hvad sker der?
Akut navneopråb.
Følg med til det centrale torv.
Jeg kommer der snart.
Du skal gå nu.
Oversergent Tak vil have dig der.
Fandt han en udgang?
Nej.
Vi tror, der er et monster inde i stadionet.
Alle de monsterdetektorer
bippede på en gang.
Det her er alvor.
-Så du det selv? -Mener han det?
Var det ikke for mig, ville I alle være døde.
-Virkelig? -Du godeste!
-Sikke en lettelse! -Godt gået!
Jeg kan ikke udstå den gamle mand.
Det må du nok sige.
Hvorfor er du alene?
Har du droppet din familie?
Har du?
Jeg er anderledes.
Vi skændtes bare.
Din lille møgunge.
Efter at være blevet lidt voksen indså jeg, at det var min skyld.
Når voksne bliver sure på en, er der en god grund.
Så sig undskyld til din mor.
Min mor er allerede død.
Hvad var det?
Hvem siger, du kun kan have én mor?
Du kan have to eller endda tre.
Frk. Cha er din mor, okay?
Lille møgunge.
Hvad sker der?
-Er der virkelig et monster? -Dræb det nu!
Delingen skal gøre deres arbejde.
Hvad fanden laver I?
Krageenheden tager sig af monsterhændelsen i dag.
Ingen er i sikkerhed.
Sådan er denne katastrofen bare.
Vi måtte se vores venners, families
og elskedes død
med vores egne øjne
og det vil vi fortsætte med.
Stol ikke på nogen.
Det er den eneste måde, vi kan beskytte stedet på.
Stå ikke og bed om beskyttelse.
Kæmp indædt for jeres egne liv.
Hvis I ikke gør jer klar,
bliver I fortæret.
Fra nu af
vil dem, der skjuler deres symptomer, og dem, der skjuler de personer,
opleve øjeblikkelige konsekvenser.
Hjælp os med
at holde hænderne rene.
Hvad i alverden taler han om?
Jeg tror, han mener, at de vil dræbe alle med symptomer.
Han har lige erklæret et skrækregime.
Men detektorerne ringede!
Siger han, at de tog sig af det eller ej?
Vi er i sikkerhed, ikke?
Jeg er sikker på, de tog sig af det.
God tale.
Men har du ikke glemt noget?
Hold op med at gemme dig bag dine mænd
og statuer et eksempel for alle.
Du behøver ikke gøre det her.
-Hvad? -Hvad sker der?
-Hvad sker der med lyset? -Hvad er det?
Hvorfor slukkede lyset?
-Hvad sker der? -Hvad fanden?
Jeg kan ikke bare vente.
-Er det her det rigtige sted? -Sikkert.
Skal I ikke spørge, hvad jeg leder efter?
Vil I ikke vide det?
Handler det om din forskning?
Jeg behøver ikke vide noget, der ikke handler om missionen.
Vores prioritet er at få fat i din ting og komme ud så hurtigt som muligt.
Hvis den er så vigtig…
…har nogen måske allerede taget den.
Ingen kan finde den.
Jeg har gemt den godt.
Du lyder så sikker.
Naturligvis.
Det, jeg leder efter…
…er ikke en genstand.
Stanken alene kan slå os ihjel.
Der er noget her.
U-seok.
U-seok!
For fanden da.
Dumme svin.
Fra nu af
så dræb alt, hvad I kan se.
Hvad er der sket…
…med det her sted?
Doktor, du må ikke gå på dine…
Yeong-hu.
De har U-seok.
Yeong-hu.
Seo-jin, hvad sker der?
Sergent Min, meld dig.
Sergent Min!
U-seok.
Hvad laver du her?
Hey, tag dig sammen.
U-seok, svar mig.
Hey.
Vågn op.
Svar mig.
Svar mig!
U-seok.
Vi må komme afsted.
Herre!
Han er død.
Vi må afsted nu!
Han er død!
Vi må afsted!
Kom så, U-seok.
Tag dig sammen, sergent! Vi må komme afsted!
U-seok…
-Kom nu. -U-seok.
-Kom nu!
U-seok.
Sergent Min.
Svar mig, Min!
Seok-chan, fortæl dem…
Hvad fanden er det her?
De var monstre.
Men de har udviklet sig.
Siger du…
…at de alle er monstre?
Rør det ikke.
Har du glemt det, der skete tidligere?
Skal jeg lade, som om jeg ikke så det her?
Hvorfor skulle jeg det?
Gør ikke noget, der kan sabotere missionen.
Sergent Kim.
Sådan fungerer verden.
For at opnå en ting må man være klar til at miste en anden.
Men det ved du allerede, ikke?
Er det ikke sådan, du har overlevet så længe?
Hvis du siger, jeg skal være klar til at miste mine mænd,
kan jeg heller ikke garantere dit liv.
Skal jeg bare stirre på det?
Det hænger lige der.
Til forskningsanlægget.
Er der noget galt?
Jeg tror, gutterne har problemer.
Jeg kan ikke få fat i dem.
Lad os mødes med dem.
-Kom så. -Efter vi er kommet så langt?
Jeg kan ikke.
Glem det.
Jeg kan ikke tage tomhændet tilbage.
Hvad forventer du så, vi gør?
Bliver du her alene?
Fint.
Det, jeg siger, er…
…I bør gå i forvejen, da jeg vil være en byrde.
Jeg er udenfor, når jeg har ordnet mine sager her.
-Det er farligt. -Det er fint.
Gå nu. Dine mænd kan være i fare.
Okay.
Lad os smutte.
Rør ikke ved andet. Find, hvad du skal bruge, og kom tilbage.
Forstået?
Okay.
Jeg bliver nemt bange, så jeg gør ikke noget overilet. Bare gå.
Kom så.
Jeg har det fint.
Nej, du kommer til at falde.
Sæt dig ved bålet.
Hvad er det så?
Bror? Chef? Far?
Hvad er din identitet?
Hvad rager det dig?
Spis det her, og forsvind.
Hvorfor kommer I ikke med os til stadion?
Det er sikrere der.
Skal jeg så giftes med dig?
Nej, frue.
"Sikrere"? I har bare været heldige.
Eller I er bare uvidende.
Vi gør det bedre, end du tror.
Jeg stoler ikke på folk.
Eller monstre.
Hvad med hende? Stoler du på hende?
Det gør du vel.
Kom, lad os gå med dem.
Kom nu.
Hvor vover du at komme her?
Hjælp mig.
Det var det eneste sted, jeg kunne komme på.
Hvad er der sket med hende?
Hvad med barnet? Den lille pige, du var sammen med.
Lad os få hende indenfor.
Giv mig en hånd.
Okay.
Herre!
Du er ikke så lidt fræk at komme herned.
Stop det.
Så er det nok!
Jeg advarede dig om
ikke at tiltrække monstre.
Hun har ledt efter dem.
-Du bør tale med… -Ser han menneskelig ud?
Rør dig ikke.
Hvis du tager et skridt til,
bliver det hendes liv.
Det er derfor, jeg ikke stoler på folk.
Se, hvordan du betaler mig tilbage for at redde dig.
Jeg sagde, jeg ville tage dem væk.
Hvad er problemet?
Du er farlig nok, når du hænger ud med monstre.
Folk bør holde sig til folk.
Er du sikker?
På at du ikke bliver et monster?
Du kunne få symptomer lige nu.
Så må du begå selvmord.
Siden monstre fortjener at dø.
Det er nok.
Hvad med hende?
Du bør dræbe hende, hvis hun forvandler sig.
Eller skal jeg dræbe hende inden?
Lad os kalde det ondt blod.
Stop det.
Gør det ikke, Eun-yu.
Ha-ni!
Kom så, gamle mand.
Kom så, lad os køre.
Det var nok ikke meningen, vi skulle være sammen i dette liv.
Vi ses i det næste.
Men tag ikke hende med.
Kan du bevæge dig?
Hvad med såret?
Jeg har det fint.
Vi må i sikkerhed.
Skyderiet kan have tiltrukket monstre.
Kom så.
Hykler.
Kujon.
Siger du igen, at du ikke havde noget valg?
Du stak bare af.
Du bliver ved med at tage de forkerte beslutninger.
-Far! -Du sagde, du ville beskytte dem.
Far!
FAR HJÆLP MIG
Hjælp mig!
Men se, hvad du gør.
Jeg er bange.
Sig det til alle.
Far!
Fortæl dem, at du er monsteret inde i dette stadion.
Herre.
Må jeg komme ind?
Herre.
Vi har et problem.
Herre?
Tekster af: Peter W. Pedersen