CARNBY KIM ÉS YOUNGCHAN HWANG SWEET HOME CÍMŰ MŰVE ALAPJÁN
SWEET HOME
Nem fogok lőni.
Csak a gyereket viszem el.
- Yi-kyung! Eun-yu vagyok. - Ne közelíts!
Gyere ide!
Most!
Viszlát!
Yi-kyung!
Nem megyek be oda.
És nem kell a segítséged.
Nem is láttál.
Várj!
Kérdeznem kell valamit.
Várj!
Várj! Ne!
Veszélyes. Ne menjen ki!
Mondtam, hogy megölöm, ha megállít!
Kicsikém…
Az én drága kicsikém…
Még beteg vagy?
Nem. Nem vagyok.
De.
Az vagy.
Mindig az vagy.
És ez elszomorít.
Tudom.
De…
már sokkal jobban vagyok.
Már nem köhögök vért,
és a hasam sem fáj.
Nézd, a fogam is visszanőtt!
Sokkal jobban vagyok.
Segítenem…
kell neked.
Nem, menni fog.
Jun-il…
Bármit megteszek, hogy meggyógyítsalak!
Én…
hoztam neked gyógyszert.
GYOMIRTÓ
Jun-il, ez…
Ha meghalsz, nem leszel beteg.
Mi a baj?
Már jobban vagyok.
Mindig ugyanaz történik.
Jobban leszel, aztán visszaesel.
Mindig ez van.
Jun-il…
Mondom, hogy sokkal jobban vagyok.
Anya!
Ha meghalsz, vége lesz.
Menni fog.
Jó fiú vagyok.
Jun-il, térj észhez!
Idd meg!
Jun-il…
Hallgass, és idd meg!
Anya!
Anya?
Meghaltál?
Már nem vagy beteg, ugye?
Nézd, megtettem.
Szép munka.
Miért nem haltál meg?
Miért vagy még életben?
Ha nem halsz meg, beteg leszel!
Halj meg!
Halj már meg!
Halj meg!
Jun-il!
Sajnálom.
Nagy teher voltam.
A francba!
Az istenit!
A sötétben úgysem találod meg.
Már…
Hagyj!
Eressz!
Azt mondtam, eressz!
Engedj el!
Végre találkoztam vele.
Nem hagyhatom, hogy lelépjen.
Ne állj az utamba!
Ha még egyszer követni mersz, kinyírlak!
Várj!
Engedj el!
Nem.
Engedj el, vagy mindketten meghalunk!
Kapaszkodj!
Háromra felhúzlak.
Lábakat oldalra, és kapaszkodj!
Várj!
Van valami lent.
Vigyázz!
Háromra…
elengedlek.
Maradj oldalt!
Egy, kettő, három!
Oh Jun-il volt.
Csak ingerelni akartam. Nem sejtettem, hogy fel fog robbanni.
A vérminta szerint szörnnyé vált,
de tünetei nem voltak.
Voltak jelei a szörnnyé válásnak,
de nem orrvérzés vagy hallucináció.
Óvatosabbnak kellett volna lennem.
Végre találtam egyet, erre túl izgatott lettem, mint egy idióta.
Elég!
Ön bizonyára téved.
Mi?
Oh Jun-il elment az anyjához.
De a tünetes személy végleg szörnnyé vált,
és megölte a saját fiát.
Maga, doktor, látta és jelentette,
az osztag pedig legyőzte őt.
Igaz?
Mégis kihez beszélek?
Rosszul hall?
Elmagyarázzam újra?
Oh Jun-il tünetek nélkül vált szörnnyé.
És?
Még sosem láttunk ilyesmit.
A szörnnyé válást sem tudjuk megfejteni.
Amikor elrángatott ide,
és épített nekem egy puccos kutatóintézetet,
azt hittem, valami nagy célja van.
Színjáték volt az egész?
Csak félig van igaza.
Látom az arcán.
Milyen nagy cél lebeg a szeme előtt?
Mit gondol, miért tartottam életben?
Maga a remény jelképe…
amiért az emberek még kitartanak.
Hogy egyszer felülkerekedhetünk ezen.
- Ez nem igaz. - Az igazság nem számít.
Az számít, amit elhiszünk.
Ne rendítse meg a hitüket!
Különben minden szétesik.
Bassza meg!
Szállj fel!
Én csak őt kerestem.
Te nem jössz?
Előbb megkeresem.
Akkor miért mentél oda?
Miért mentél emberek közelébe?
Ne!
Már eltelt egy hónap?
Tarts ki!
Mindjárt ott vagyunk.
Anya!
Anya?
Itt aludtál?
Alig aludtál. Látom az arcodon.
Mire való a kezed?
Csak a sminkeléshez?
Nem tudsz kopogni?
Csak…
aggódtam érted.
A szobámba bemehetsz, de ide nem.
Figyelmeztetlek!
Komolyan mondom.
Oké.
Menj!
Névsorolvasás következik.
A fertőzöttek elkülönítését ma törölték.
Tegnap este egy fertőzött szörnnyé vált,
és az osztag legyőzte őt.
Mindenki maradjon nyugodt,
és készüljenek a névsorolvasásra!
Vége.
Elkapták a nőt?
Tessék?
Igen.
Az osztagnak köszönhetjük, hogy nyugodtan alhatunk.
Nincs miért így lelkesedni.
Tessék?
Meghalt valaki.
Egy szörny, nem egy ember.
Vékony a mezsgye.
Egy nem gyógyuló seb, és bárki így jár.
Menjünk!
Jó.
Mi volt ez? Hallottál valamit?
Nem tudom.
Biztos éjszaka történt.
Elmondták volna. Mindig hencegnek a szörnyöléssel.
Ha Tak azt mondja, megtörtént, úgy is van.
Nem találna ki ilyesmit.
Talán mégis.
Hé!
Vigyázz, mit beszélsz!
Nem veszed észre, hogy titkolóznak előttünk?
Kim őrmesteren kívül senkiben sem bízom.
Hogy mondhatsz ilyet?
Gyónjatok!
A gyónás remek kifogás mások kibeszélésére.
Mi történt?
Ma reggel kellett volna kiengedniük.
Úgy volt, hogy kiengedik, miután találkozott Jun-illel!
Az ígéretek már semmit sem jelentenek.
Mi a fene?
Mi történt itt?
Ki vele, mi történt!
Tudja, mi ez?
Jun-il.
Ha elmondanám, hinne nekem?
Azt mondta, én vagyok a legmegbízhatatlanabb.
Nagyon jó meglátásai vannak.
Miért húzta így fel magát miatta?
Nem is voltak jóban.
Tévednék?
Kihez beszélek?
Egy lány?
Igen.
Nem ismerős?
Egyáltalán nem.
Biztos?
Yong-seok mesélt volna róla.
Ezek szerint nem szökött meg, ugye?
Akkor menjünk utána!
Szólok a fiúknak…
- Nem hagyták jóvá. - Mi?
Miről…
Beszélek az alhadnaggyal.
Seo-jin!
Mi az?
Talán egyetért vele?
Nem, meg kell találnunk őt.
Akkor mi a gond?
Az osztag csak a közjót szolgálja.
Yong-seok nem eltűnt.
Hanem dezertált.
Jelenleg ez csak egy személyes kihágás.
Akkor hagyjuk magára?
Ön mondta, hogy visszajön.
És hogy visszamehetünk megkeresni!
Ide figyeljen!
Csak azért jöttem vissza, mert bíztam magában.
Ha tudtam volna ezt…
ottmaradok megkeresni.
Ha most kimegyünk, minden emberünket elveszíthetjük.
Yong-seoknál van a rádió és az adóvevő.
Majd megkeressük, ha lesz jel.
Maga gyáva.
Nem különb Taknál.
El az utamból!
Kim őrmester!
Chan-yeong eltűnt.
A névsorolvasás során is volt egy kis gond.
Lehet egy kijárat, amiről nem tudunk.
Kutassák át a stadiont egy csapat túlélővel!
Ha megtalálják, zárják le!
Igenis.
Do Sang-jin, An Dong-gi, Lee Eun-yu
és Park Chan-yeong eltűntek.
Lemaradtak a névsorolvasásról?
Igen, mind eltűntek.
Do Sang-jin és An Dong-gi nem örültek az expedíció tilalmának.
Lee Eun-yu pedig a körülmények miatt ment el.
De a főkaput nem nyitották ki.
Van másik kijárat.
Megkeressük, és lezárjuk.
Jól van, induljanak!
Ji parancsnokkal együtt zárják le a kijáratot!
Figyeljék a munkásokat!
Őrmester!
Chan-yeongra nem vonatkoznak a szabályok?
Fegyelmi eljárást indítunk, ha visszajön.
Hol van Min?
Nem hagyja el a laktanyát.
Előbb keressék meg a kijáratot!
Igen, uram.
Ön Kim főtörzsőrmester?
Kérem…
keresse meg Yong-seokot!
Megtalálta?
Még keressük.
Akkor mit keres itt?
Tegnap hárman elhagyták a stadiont.
Tudja, hová és miért szöktek meg?
Vádol valamivel?
Nem tudom.
Nincs okom titkolózni.
Azt mondta, nincs más kijárat a főkapun kívül.
És most azt a nem létező kijáratot keressük.
Tak alhadnagy!
Mennyi időt tölt a kamerák előtt naponta?
Úgy tűnik, mindent tudni akar erről a helyről.
A mindentudás utáni vágy
a diktatúra kezdete.
Úgy tűnik, már el is kezdte.
És minek nevezi azt, amikor visszatart információkat,
és mindenkit veszélybe sodor?
Tudom, hogy maga itt fontos ember.
De ettől még
nem csinálhat azt, amit akar.
Ez fenyegetés?
Az együttműködését kérem.
Szóljon, ha meggondolta magát!
Valószínűleg meghalt, igaz?
Ki?
A család bajkeverője.
Az előző bajkeverőről beszélek, Lee Eun-yuról.
Ki tudja?
Kemény, mint a kő.
Csak a baj van velük.
Tégy úgy, mintha keresnél!
Az osztag sem találja, akkor mi?
Ja, igen.
Az osztag legfiatalabb katonája vele együtt eltűnt.
Ha belegondolok,
mintha már ismerték volna egymást.
Valóban?
Most, hogy mondod,
volt valami abban, ahogy ránézett.
Biztos megszöktek.
Te jó ég!
Hiába, a szerelem most is utat talál.
Miért szöknének meg?
Az osztag nem tiltja a kapcsolatokat.
Ez igaz.
Akkor nem szöktek meg.
Persze hogy nem!
Ez a legnevetségesebb dolog, amit életemben hallottam.
Miért lenne Chan-yeong azzal az őrült ribanccal?
Körülbelül ugyanakkor tűntek el…
Kuss!
Ha még egyszer ezt a hülyeséget hallom,
nem állok jót magamért!
Tuti megszöktek.
Megléptek előle.
Hallgass!
Anya!
Anya, hol van Lee Eun-yu?
A fenébe!
A filmekben így csinálják.
- Mit csinálsz? - Anya!
Bent voltál?
Zajt hallottam bentről, aggódtam érted.
Mondtam, hogy ne gyere ide!
Igaz, elfelejtettem.
Csak ideges vagyok Chan-yeong és Eun-yu miatt.
Sajnálom.
Elkényeztettelek.
Hagytam, hogy a nevemben utasítgass.
De te minden határt átléptél!
- Anya… - Kifelé!
Menj!
Tűnés!
Anya!
Anya, sajnálom!
Többé nem fordul elő, ígérem!
Anya, kérlek, ne hagyj el!
Anya!
Nem kellett volna követned.
Meg kellett tudnom a titkodat.
Lehet, hogy…
veszélyt jelent a stadionra.
Miért kockáztatnád az életed érte?
Csak egy hely. Ennyire fontos neked?
Nem mehetünk máshová.
A túlélők számára
a stadion az utolsó mentsvár.
Az osztag dolga, hogy megvédje.
Ahogy akarod.
Magadra vess!
- Nem érdekel. - Te is kockáztattad az életed.
Semmiben sem különbözünk.
Maradj nyugton!
Emeld fel!
Sosem mondom el.
Tudom.
Szerinted titkolni kell.
Hát titkold!
Én pedig mindent megteszek, hogy kiderítsem.
Mikor Kim úr meghalt…
Amit aznap láttál…
Tényleg szörny volt?
Nem ember volt.
Nem baj.
Engem nem zavar.
Először azt hittem,
a szörny mindkettőtökkel végzett.
De…
csak Kim úr halt meg.
És te túlélted.
Igazad van.
Valami vigyáz rám odakint.
Kicsoda?
Nem tudom.
Nem fog előjönni.
De úgy döntöttem, elhiszem, hogy egy bizonyos valaki az.
Ki lehet az?
Bárcsak…
egyszer láthatnám!
De látva, mennyire kerül engem…
talán hiba így keresnem őt.
Biztos jó oka van rá.
De kész vagyok elfogadni olyannak, amilyen.
Csak egyszer…
Nem.
Ha ez a végzet…
találkozni fogsz vele.
Ki az?
Ki van ott?
Mi van, ha egy szörny?
Miféle szörny dobna kötelet?
Hadd segítsek!
Jól van.
Egy, kettő, három!
A vállamra!
Segíts!
Nem hagysz itt, ugye?
Ígérd meg!
Mit?
Ígérd meg, hogy nem követsz, és nem kérdezősködsz!
Ezt nem ígérhetem.
Nincs más választásod.
Nem tudom betartani az ígéretemet.
Jó, csinálj, amit akarsz!
Fogd meg!
Hé!
Várj, van itt valami!
Siess!
Mi a fene?
Benzin.
Vigyázz!
Még éltek!
Ti a stadionból jöttetek.
Emlékeztek rám, ugye?
A buszból az óvóhelyig.
Persze.
Majdnem meghaltam miattad.
Menj vissza oda, ahonnan jöttél, és ne kotnyeleskedj!
Apa!
Hagyjuk itt a luvnyát, a fickót pedig tartsuk meg!
Magaddal akarod vinni?
- Igen. - Mit csinálsz?
Tudsz egyáltalán járni?
Nem kell több éhes száj. Menjetek!
Szerintem ő másképp gondolja.
Mit csinálsz?
Nem bízom benned.
- Add vissza, míg szépen mondom! - Ezt?
Kéred vissza?
Elcserélem veled.
Hadd tartsam meg!
Te hülye vagy?
Nem érted, amit mondok?
A tiéd lehet!
Hé!
Tönkretettétek a csapdámat. Fizessétek ki!
Ez egy rablás.
Holnap kinyitom az ajtót, és elmehettek!
És ne gyertek vissza!
- Ha-ni! - Mi az?
Menjünk!
Máris, főnök!
- Megyek! - Oldozz el!
Most!
Hé!
Nyisd ki! Azonnal elmegyek!
Mit számít, hogy ma vagy holnap indulok?
Nyisd ki!
Hé!
Mi az?
Komolyan gondoltad?
Amikor kérted,
hogy vigyen el?
Aludj!
Ez őrület!
Tiszta őrület!
ORVOSI ALKOHOL
Most semmit sem tehetek.
Rosszabb, ha agyalok rajta.
De akkor is…
Oh Jun-il túl gyorsan…
lett szörnyeteg.
Nem voltak tünetei.
A fenébe!
Ne gondolj rá!
Felejtsd el!
Csak ürítsd ki az elméd!
Ne gondolj semmire!
A seb miatt történt?
LÁNY, ANYA, VIRÁG, FA, INGERLÉS
Nem emlékszel?
Egy gyerek.
Jun-il!
Volt egy gyerek…
Mi a fenét láttál?
…a virágoknál
- és fáknál. - Ember volt?
- Egy lány. - Egy szörny?
Ellökött.
Vagy…
Anya!
Jól vagy?
Jól vagyok.
Még mindig félsz tőlem?
Mert bántottalak?
Befelé!
Nem tettem semmi rosszat.
Próbállak megvédeni.
Megvédeni?
Te?
Hazudsz.
Mindenről.
Pont olyan vagy, mint ők.
Megint…
találkoztál emberekkel?
A kezeddel…
átváltoztattad őket?
Mi a baj ezzel?
Kedvesebbek lettek.
Megint megtörtént.
Megint azt csináltad.
Miért tetted?
Ezért zártalak be. A saját érdekedben.
Hogy megakadályozzalak ebben!
Engedj el!
Maradj itt!
Meghalt a szörny?
Valószínűleg nem.
Jól vagy?
Hé!
Anya…
Ne!
Hagyd abba!
Miért csináltad?
- Szörny volt. - Ezt tennéd velem is?
Nem.
- Miért… - Mert egy szörny vagyok.
Te is ezt hiszed.
Tagadod, de más vagyok, mint te.
Mindent tudok.
Ez nem igaz.
Én nem szörnyet szültem.
Valóban?
„Egy hiba voltál.”
„Szörny vagy.”
„Félek tőled.”
Miről beszélsz?
„Bárcsak eltűnnél!”
- Nem. - „Nem hagyhatlak el,
hát hagyj el te!”
„Kérlek, menj oda, ahol nem talállak meg!”
Nem.
Mindvégig erre gondoltál.
Mit csinálsz?
Követnéd a bátyámat?
A bátyád, az apád vagy a főnököd?
Válassz egyet!
Mondjuk, hogy a megmentőm!
Na?
Mész vagy sem?
Felébredtél.
Hol van a lány, akivel jöttem?
Nem tudom.
Elment.
Hol a pisztolyom?
- Miért? - Vissza kell mennem.
Figyelj!
Ha túl hamar próbálsz újra járni,
amputálni kell a lábadat.
Ismerem ezeket a sérüléseket.
Nem olyan vészes.
Lábtörlőnek nézel?
Tessék?
Etetlek, adok neked szállást,
még a sebedet is ellátom, és most csak úgy lelépsz?
Hol a jó modorod?
Ez így szokás a ti országotokban?
Nem egy országból jöttünk?
Nem.
Én az űrből jöttem.
Persze.
Köszönöm a segítségedet.
Egyszer meghálálom.
De most mennem kell.
Rendben.
De…
Egyél, mielőtt elmész!
Egyél!
Miből van?
Azt hiszed, étteremben vagy?
Edd meg, amit eléd raknak!
Ehetetlennek tűnik.
Félsz, hogy megöl?
Látod?
Ne kérj repetát!
Jó, köszönöm.
Jaj!
Hol jártál?
Ne lógj!
Hát nem látod?
Kidolgozom a belem érted.
Nagyon gondtalan vagy, nem?
Nem aggódsz a lány miatt?
Együtt jöttetek.
Szívtelen bestia vagy, igaz?
Az istenit!
Miért aggódnék érte, amikor ő döntött úgy, hogy elmegy?
Semmi közöm hozzá!
Nem tudok részleteket,
de úgy tudom, Ji parancsnok miatta engedett ide dolgozni.
Hálásnak kéne lenned.
Ha ilyen gonosz szívvel élsz,
szörnyeteggé változol.
Még hogy hálás!
A fenébe!
Ez nem jó.
Nem fog sokáig tartani.
Azok a barmok az osztagban már nem a régiek.
Vigyázzatok, mit beszéltek!
Rohadékok!
Hé!
Azokat, akik itt dolgoztak,
azért rúgták ki, mert járt a szájuk.
Elnézést!
Nem viheti el azokat.
Az életünket kockáztattuk ezekért!
Nem parancsolhatsz nekünk.
Oké.
- Már megint, uram! - Nem látott semmit.
Persze.
De ha szólnak Taknak…
A kurva életbe!
Szóljanak! Akkor elhúzhatnék innen!
Ácsi, őrmester!
Még meghallja valaki.
Már viccelődnek, hogy elterjedt a dezertálás.
Ki mondta ezt?
Yong-seok más, mint az a kopasz Park Chan-yeong.
Rohadékok!
Miattunk maradtak életben!
Hálátlan seggfejek, akik összevissza fecsegnek.
Kim őrmester egész nap önt keresi.
Küldje el az anyjába!
Ha itt meghalok, az szart sem ér.
Értelmetlen dolgokat csinálunk, amíg meg nem halunk.
Bassza meg!
Ez kitart egy ideig.
Nem keresi Yong-seokot?
Hogy jutott be ide?
Miért nem menti meg?
Az osztag tagja.
Azt mondta, ez a családja.
Yong-seok így gondol önre.
Maga hagyta elmenni.
Nem állította meg.
Tudta, hogy meghalhat.
Akkor miért engedte el?
Beteg, ugye?
Mire volt szüksége?
Yong-seok miért tűnt el…
szó nélkül?
Gyógyszerre volt szükségem.
Tudom, hogy meg fogok halni,
de akartam még egy kis időt.
Ezért engedtem el.
Próbáltam megállítani.
De Yong-seok
mindenképpen menni akart.
Azt mondta, hoz nekem gyógyszert.
Ez akkora bűn?
Hozza vissza!
Hozza vissza Yong-seokot!
Mit akar valójában?
Őt, vagy a gyógyszert, amit talán visszahoz?
Tényleg számít ez?
Ez a válasza?
BAMSZOM
Képmutató!
Nem létezel.
Persze hogy nem.
A valódi énem meghalt aznap.
Amikor megfojtottad a családodat.
Milyen érzés volt?
Élvezted, ugye?
Tudom, hogy élvezed…
az öldöklést.
Ebben vagy a legjobb.
Csak csináld!
Nincs miért élned.
De van.
Mi?
Még…
dolgom van!
Ne!
PTSD.
Poszttraumás stressz.
Nincs más magyarázat.
Igazam van?
Azt hiszem, segíthetek.
Nem szeretem a kicsinyes fenyegetéseket.
De más neve is van: alku,
megállapodás,
sőt, tárgyalás.
Mit akar?
Engedjen ki!
Felfogja, milyen fontos Jun-il ügye?
Teljesen lerombolja a szörnnyé válásról alkotott elméletünket.
Lehet, hogy fejlődött.
Nem ülhetünk itt.
Ideje kockáztatni.
Minden kísérlet kudarcba fulladt.
És semmit sem tehetünk.
Van valami, amit nem tud.
Nem ígérem, hogy kezelni tudom az átalakulását.
De segítek harcolni ellene,
hogy ne változzon szörnnyé.
Segíthetek magának,
különleges fertőzött lehet.
Ha elbukik, az egész kócerájnak annyi.
Nem megvédeni akarja ezt a helyet?
Nem fog megtámadni.
Yi-kyungot keresem.
Tudod, hol van, igaz?
Látnom kell.
Anya…
Az emberek…
Mind rosszak.
„Anya”?
Te is olyan vagy.
A feliratot fordította: Sátori Orsolya