WEBTOON SWEET HOME CARNBYJA KIMA I YOUNGCHANA HWANGA
SLATKI DOME
Neću pucati.
Samo ću pokupiti dijete.
-Yi-kyung. Ja sam, Eun-yu. -Miči se od nje!
Dođi ovamo.
Odmah!
Vidimo se.
Yi-kyung.
Neću ići unutra.
I ne trebam tvoju pomoć.
Pravi se da me nisi vidjela.
Čekaj.
Trebam te nešto pitati.
Čekaj!
Čekaj. Ne.
Opasno je. Nemoj ići.
Ne miješaj se, rekla sam da ću te ubiti.
Srećo moja…
Srećo moja najveća…
Jesi još bolesna?
Ne, nisam.
Da.
Jesi.
Uvijek si.
I to me rastužuje.
Znam.
Ali…
sad sam skroz dobro.
Više ne iskašljavam krv
i trbuh me više ne boli.
Gle, i zubi su mi opet izrasli.
Sad sam skroz dobro.
Trebam…
ti pomoći.
Ne, mogu.
Jun-ile…
Učinit ću sve da te izliječim!
Ja…
Donio sam ti lijek.
HERBICID
Jun-ile, ovo je…
Umreš li, više nećeš bolovati.
Što nije u redu?
Skroz sam dobro.
Stalno ti je malo jedno, malo drugo.
Oporaviš se, pa opet oboliš.
Uvijek ti je tako.
Jun-ile…
Kažem ti, skroz mi je dobro.
Mama.
Sve će prestati kad umreš.
Mogu ja to.
Dobar sam dječak.
Jun-ile, saberi se.
Popij.
Jun-il…
Budi tiho i popij.
Mama.
Mama?
Jesi mrtva?
Više nisi bolesna, zar ne?
Gle, uspio sam.
Svaka čast.
Zašto nisi mrtva?
Zašto si još živa?
Ne umreš li, bit ćeš bolesna!
Umri!
Samo više umri!
Umri!
Jun-ile.
Žao mi je…
Bila sam baš na teret.
Kvragu!
Dovraga!
U mraku je nećeš naći.
Već je…
Pusti!
Pusti me!
Kažem ti da pustiš!
Pusti!
Konačno sam je srela.
Ne mogu je sad pustiti.
Pa se prestani miješati.
Budeš li me opet pratio, kunem se da ću te ubiti.
Čekaj.
Pusti.
Ne.
Pusti, inače oboje umiremo.
Čvrsto se drži!
Povući ću te na tri.
Stani na rub i drži se.
Čekaj.
Nešto je na dnu.
Pazi se.
Pustit ću…
na tri.
Ostani uz rub.
Jedan, dva, tri.
Bio je to Oh Jun-il.
Samo sam ga htio potaći. Nisam znao da će eksplodirati.
Krv mu je pokazivala znakove učudovištenja,
no nije imao baš nikakve simptome.
Bilo je znakova,
no ne i simptoma poput krvarenja i halucinacija.
Trebao sam biti oprezniji s njim.
Konačno sam pronašao subjekt i oduševio se kao idiot.
Dosta.
Sigurno griješiš.
Ha?
Oh Jun-il je došao obići mamu.
No ona je podlegla učudovištenju
i u bijesu ubila sina.
Ti si, doktor, to vidio i prijavio,
pa ju je Vod savladao.
Je li tako?
S kime to pričam?
Ne čujete dobro?
Hoćete da opet objasnim?
Jun-il je bez ikakvih simptoma postao čudovište.
Pa?
Nikad nisam vidio takav slučaj.
Ne možemo mi nikad shvatiti učudovištenje.
Kad ste me dovukli ovamo
i izgradili mi luksuzan laboratorij,
pretpostavio sam da imate neki viši cilj.
Je li sve bilo lažno?
Samo si dopola u pravu.
Vidim vam na licu.
Kakvu to širu sliku razmatrate?
Što misliš zašto te držim živog?
Simbol si nade…
da se ljudi nisu još predali.
Da bismo ovo mogli prebroditi.
-Nije istina. -Istina je nevažna.
Važno je što vjeruješ.
Ne urušavaj im vjeru.
Inače će se sve raspasti.
Jebemu.
Popni se.
Samo sam ga pokušavala naći.
Ne ideš?
Ne dok ga ne nađem.
Zašto si onda išla onamo?
Zašto tamo gdje ima ljudi?
Nemoj.
Je li već prošlo mjesec dana?
Samo izdrži.
Tako smo blizu.
Mama.
Mama?
Jesi tu spavala?
Nisi se naspavala. Vidim ti na licu.
Čemu ti služe ruke?
Samo za šminkanje?
Ne znaš kucati?
Ja…
Samo sam se zabrinula za tebe.
U moju sobu smiješ ući, ali ovamo ne.
Upozoravam te.
Ozbiljno.
Dobro.
Idi.
Vrijeme je za prozivku.
Otkazano je današnje protjerivanje zaražene.
Sinoć je prošla kroz učudovištenje
i Vod ju je savladao.
Molimo vas, ne uzrujavajte se
i pripremite se za prozivku.
Kraj prijenosa.
Jeste li je ulovili?
Ha?
Da.
Samo zahvaljujući Vodu možemo mirno spavati.
Ne treba se time oduševljavati.
Molim?
Osoba je umrla.
Ali čudovište je, nije osoba.
Granica je tanka.
Jedna te nezaliječena rana dijeli od toga.
Hajdemo.
Dobro.
Što je to bilo? Jesi čuo išta?
Ne znam.
Sigurno je noćna straža.
Rekli bi nam. Uvijek se hvale ubijanjem čudovišta.
Ako Tak tako kaže, dogodilo se.
Ne bi izmišljao.
Možda i bi.
Hej.
Pazi što govoriš, može?
Zar ne vidiš da nas ne informiraju?
Ne vjerujem nikomu osim naredniku Kimu.
Kako to možeš reći?
Dođite se ispovjediti.
Ispovijedi su sjajan izgovor za ogovaranje.
Što se dogodilo?
Trebala je jutros biti puštena.
Nakon susreta s Jun-ilom!
Obećanja ovih dana ne znače puno.
Koji vrag?
Što se tu dogodilo?
Reci mi što se dogodilo.
Znaš li što je ovo?
Jun-il.
Da sam ti rekao, bi li mi vjerovala?
Rekla si da sam najnepouzdanija osoba ovdje.
Ti zaista sjajno shvaćaš.
Zašto se toliko uzrujavaš zbog nje?
Niste ni bile baš nešto bliske.
Jesam u krivu?
S kime ja to pričam?
Djevojčica?
Da.
Je li ti poznato?
Nimalo.
Jesi siguran?
Yong-seok bi mi rekao za nju.
Onda nije otišao da pobjegne, zar ne?
Treba ići po njega.
Idem po momke…
-Nije odobreno. -Ha?
Što to…
Moram do nadnarednika.
Hej, Seo-jine.
Što je?
Nemoj mi reći da se slažeš.
Ne, moramo naći Yong-seoka.
U čemu je onda problem?
Vod radi samo za javno dobro.
Yong-seok nije nestao.
Dezertirao je.
To je zasad samo osobni propust.
Pa ćemo ga napustiti?
Rekao si da će doći.
Rekao si da ga možemo tražiti!
Gle.
Vratio sam se samo zato što ti vjerujem.
Da sam znao da ćemo ovako…
ostao bih ga tražiti.
Izađemo li samo tako, mogli bismo izgubiti sve ljude.
Yong-seok ima i radio i odašiljač.
Razgovarajmo o potrazi kad ulovimo signal.
Kukavica si.
Isti si kao Tak.
Ne prilazite.
Naredniče Kim.
Nestao je Chan-yeong.
A i za prozivke je bilo problema.
Sigurno postoji izlaz za koji ne znamo.
S timom preživjelih pretražite čitav stadion.
Nađete li ga, blokirajte ga.
Da, gospodine.
Nema Do Sang-jina, An Dong-gija,
Lee Eun-yu i Park Chan-yeonga.
Jesu li propustili prozivku?
Da, svi su nestali.
Sang-jin i Dong-gi su bili ljuti zbog zabrane ekspedicija.
Eun-yu je valjda otišla zbog svojih okolnosti.
No glavni izlaz nije otvaran.
Sigurno postoji drugi.
Naći ćemo ga i blokirati.
Dobro, samo dajte.
Surađujte s Ji da blokirate izlaz.
I pripazite na radnike.
Naredniče.
Dopuštat ćete Chan-yeongu da radi što želi?
Kazniti ga možemo kad se vrati.
Gdje je Min?
Odbija napustiti bazu.
Prvo nađite izlaz.
Da, gospodine.
Jeste li vi narednik Kim?
Molim vas…
nađite Yong-seoka.
Jeste našli?
Još tražimo.
Zašto ste onda tu?
Jučer je troje ljudi napustilo stadion.
Znaš li kamo i zašto su pobjegli?
Optužujete me za nešto?
Ne bih znala.
Zašto bih išta skrivala?
Rekla si da osim glavnog ne postoje drugi izlazi.
I sad tražimo taj nepostojeći izlaz.
Naredniče Tak.
Koliko svaki dan gledate snimke nadzornih kamera?
Čini se da želite znati sve što se ovdje događa.
Želja da se zna baš sve
početak je diktature.
No čini se da ste vi već počeli.
A kako zoveš uskraćivanje informacija
i izlaganje sviju riziku?
Znam da si ovdje važna ličnost.
No to ne znači
da možeš raditi što god hoćeš.
Je li to prijetnja?
Tražim te da surađujemo.
Javi mi predomisliš li se.
Vjerojatno je mrtva, zar ne?
Tko?
Ona problematična iz one obitelji.
Ma pričam o prošloj problematičnoj, Lee Eun-yu.
Pa, tko zna?
Jaka je ona.
Stvaraju nam tako puno nevolja.
Pravi se da tražiš.
Ako Vod ne može, kako da mi nađemo?
E da.
S njom je nestao najmlađi vojnik Voda.
Kad sad razmislim,
činilo se da se to dvoje već znaju.
Je li?
Sad kad kažeš,
bilo je nešto u načinu na koji ju je gledao.
Ma tajno su se vjenčali.
Ajme meni.
I u ovakvim vremenima prevlada ljubav.
A zašto bi to učinili tajno?
Nije da Vod zabranjuje veze.
Istina.
Onda se nisu tajno vjenčali.
Naravno da nisu!
Nikad nisam čula ništa gluplje.
Zašto povezujete Chan-yeonga s onom luđakinjom?
Pa, nestali su otprilike u isto…
Začepi!
Čujem li opet takve gluposti,
platit ćete.
Sigurno su se vjenčali.
Pobjegli su od nje.
Tiho.
Mama.
Mama!
Mama, gdje je dovraga Lee Eun-yu?
Kvragu.
Ovako to rade u filmovima.
-Što to radiš? -Mama.
Bila si unutra?
Čula sam neku buku, pa sam se zabrinula za tebe.
Rekla sam ti da ovamo ne dolaziš.
Da, zaboravila sam.
Ma baš sam uzrujana zbog Chan-yeonga i Eun-yu.
Žao mi je.
Dovoljno sam te tetošila.
Dala ti da se bahatiš mojim imenom.
No ti prelaziš baš svaku granicu.
-Mama… -Izlazi.
Idi.
Izlazi!
Mama.
Mama, žao mi je.
Obećavam da neću ponoviti.
Mama, molim te, ne napuštaj me.
Mama!
Nisi me trebao pratiti.
Morao sam saznati tvoju tajnu.
Mogla je…
ugroziti stadion.
Zašto ga štitiš po cijenu života?
Ondje smo se samo zatekli. Je li ti toliko važan?
Drugamo nemamo.
Preživjelima
je stadion zadnji dom.
I dužnost Voda je da ga štiti.
Kako god.
Sam si si kriv.
-Boli me briga. -I ti si riskirala život.
Ti i ja smo isti.
Budi mirno.
Podigni.
Nikad ti neću reći.
Znam.
Vjeruješ da je ispravno tajiti.
Onda taji.
A ja ću dati sve od sebe da saznam.
Dan kad je umro g. Kim…
Ono što si tad vidio…
Je li stvarno bilo čudovište?
Nije bilo čovjek.
Dobro.
To mi ne smeta.
Isprva sam mislio
da je ubilo i tebe i g. Kima.
Ali…
umro je samo g. Kim.
A ti si preživjela.
U pravu si.
Vani me nešto štiti.
Tko je to?
Ne znam.
Ne pokazuje se.
Samo biram vjerovati da je jedna osoba.
A tko to?
Htjela…
Htjela bih ga samo jednom vidjeti.
Tako me jako pokušava izbjegavati…
Pitam se bih li zapravo trebala.
Vjerojatno ima dobar razlog.
No spremna sam ga prihvatiti takvog kakav jest.
Pa samo jednom…
Ne.
Ako je suđeno…
srest ćeš ga.
Tko je to?
Tko je to tamo?
Što ako je čudovište?
A baš bi nam bacilo uže.
Daj da pomognem.
Dobro.
Je'n, dva, tri.
Na rame.
Pomozi mi.
Nećeš me valjda ostaviti ovdje?
Obećaj mi.
Što?
Obećaj da me nećeš pratiti niti išta ispitivati.
Ne mogu to obećati.
Nisi u poziciji da odbijaš.
Ne mogu obećati ako ne mogu ispuniti.
Dobro, radi što želiš.
Zgrabi ga.
Hej.
Čekaj, nešto je ovdje.
Požuri se.
Koji vrag?
Benzin.
Pazi!
Još ste živi.
Krtice iz stadiona.
Sjećate me se, zar ne?
Iz onog busa za sklonište.
Naravno.
Zbog tebe sam umalo umro.
Vratite se otkud ste došli i prestanite špijunirati.
Tata.
A da se riješimo namiguše, a njega zadržimo?
Želiš ga?
-Da. -Što to radiš?
Možeš li uopće hodati kako spada?
Tko bi i njega hranio? Odlazite.
Mislim da ona ima drugu ideju.
Što to radiš?
Ne vjerujem ti.
Spusti dok sam ljubazna.
Ovo?
Želiš da ti vratim?
Možemo trampiti.
Daj mi da ga zadržim.
Sporo kopčaš?
Ne razumiješ korejski?
Uzmi ga!
Hej.
Morate platiti jer ste mi uništili zamku.
Ma ovo je pljačka.
Sutra ću otvoriti vrata, pa slobodno idite.
I ne vraćajte se.
-Ha-ni. -Ha?
Hajdemo.
Stižem, šefe.
Stižem. Odveži me.
Odmah.
Hej!
Otvorite! Ja idem!
U čemu je razlika učinila to danas ili sutra?
Otvorite!
Hej.
Što je?
Jesi li stvarno to mislila?
Kad si joj rekla
da me odvede?
Samo spavaj.
Kakva ludnica.
Baš ludnica.
ALKOHOL ZA ČIŠĆENJE
Više ništa ne mogu.
Bit će mi gore budem li razmišljao o tome.
No ipak…
Jun-ilovo učudovištenje…
Prebrzo je napredovalo.
Ni simptoma nije bilo.
Kvragu!
Prestani razmišljati o tome.
Samo zaboravi.
Samo isprazni um.
Ne razmišljaj ni o čemu.
Je li bilo zbog rane?
CURICA, MAMA, CVIJEĆE, DRVEĆE, PODRAŽAJ
Zar se ne sjećaš?
Dijete.
Jun-ile…
Neko je dijete bilo…
Kojeg si vraga vidio?
…kod nekog cvijeća.
-I drveća. -Ljudsko biće?
-Djevojčica. -Čudovište?
Gurala je.
Ili je to bilo…
Mama.
Jesi dobro?
Dobro sam.
Bojiš li me se još?
Jer sam te ozlijedila?
Ulazi.
Ne, nisam ništa zgriješila.
Pokušavam te zaštititi.
Zaštititi me?
Ti?
Lažeš.
O svemu.
Ista si kao oni.
Jesi li…
opet srela ljude?
Jesi li ih rukama…
pretvorila u čudovišta?
Što je tu loše?
Postali su ljubazniji.
Opet se dogodilo.
Opet si to učinila.
Zašto si to učinila?
Zato sam te zaključala. Za tvoje dobro.
Da te spriječim, da ne ponoviš!
Pusti me!
Ostani tu.
Je li čudovište mrtvo?
Vjerojatno nije.
Jesi dobro?
Hej.
Hej!
Hej.
Mama…
Ne!
Prestani!
Zašto si to učinila?
-Bilo je čudovište. -Bi li i meni to učinila?
Ne.
-Zašto bih… -Jer sam čudovište.
I ti to misliš.
Rekla si da nisam, ali drugačija sam od tebe.
Sve znam.
Nije istina.
Nisam rodila čudovište.
A da?
„Bila si greška.”
„Čudovište si.”
„Bojim te se.”
O čemu to pričaš?
„Da bar nestaneš.”
-Ne. -„Ne mogu te napustiti.
Pa bi ti trebala mene.”
„Molim te, otiđi nekamo gdje te ne mogu naći.”
Ne.
Sve ovo vrijeme to misliš.
Što to radiš?
Pratila bi mog brata?
Je li ti brat, tata ili šef?
Odluči se.
Recimo da mi je spasitelj.
Pa?
Ideš li ili ne?
Budan si.
Gdje je cura s kojom sam došao?
Ne znam.
Otišla je.
Gdje mi je pištolj?
-Zašto? -Moram se vratiti.
Slušaj.
Pokušaš li prerano hodati,
morat će ti amputirati nogu.
Poznate su mi ove ozljede.
Nije tako strašno.
Izgledam li kao ponjava?
Ha?
Nahranim te, primim te na konak,
čak ti i ranu vidam, a ti bi sad samo otišao?
Nemaš manire?
Tako to rade u tvojoj zemlji?
Zar nismo iz iste zemlje?
Ne.
Ja sam iz svemira.
Aha.
Hvala ti na pomoći.
Jednom ću ti se odužiti.
No sad moram ići.
Dobro.
Ali…
prije odlaska jedi.
Jedi.
Od čega je ovo?
Misliš da si u restoranu?
Jedi što ti se nudi.
Ne izgleda jestivo.
Brineš da će te ubiti?
Vidiš?
Ne traži repete.
Dobro, hvala ti.
Ajme meni.
Gdje si tako dugo?
Prestani zabušavati!
Zar ne vidiš sve ovo?
Za tebe radim sav težak posao.
Baš si bezbrižan, ha?
Zar ne brineš zbog one cure?
Zajedno ste došli ovamo.
Hladnokrvan si ti kurvin sin, ha?
Dovraga!
Zašto bih brinuo kad je sama odlučila otići?
Nemam ja ništa s njom!
Ne znam sve detalje.
ali čuo sam da ti zbog nje šefica Ji dopušta da radiš.
Trebao bi biti zahvalan.
Nastaviš li živjeti tako iskvarene duše,
pretvorit ćeš se u čudovište.
Ma zahvalan.
Kvragu.
Ovo nije dobro.
Neće potrajati.
Oni gadovi iz Voda nisu što su nekad bili.
Pazite što pričate.
Seronje jedne.
Hej, ti.
Ljudi koji su ovdje radili
su otpuštani zbog blebetanja.
Oprostite.
Ne smijete samo tako uzimati stvari.
Riskirali smo proklete živote za ovo!
Ne možete nam naređivati.
Dobro.
-Ne opet, gospodine. -Ništa nisi vidio.
Naravno.
No prijave li Taku…
Jebemu!
Neka prijave! Pa bih mogao otići!
Ma dajte.
Netko bi vas mogao čuti.
Ljudi se već šale da je dezerterstvo u modi.
Tko je to dovraga rekao?
Yong-seok je drugačiji od onog vojničića Parka.
Seronje.
Živi su samo zbog nas!
Nezahvalni seronje, samo blebeću.
Kim vas cijeli dan traži.
Reci mu da odjebe.
Umrem li ovdje, ne čeka me nikakvo priznanje.
Samo radimo gluposti dok svi ne pomremo.
Jebeš ti ovo.
Ovo će potrajati.
Ne idete tražiti Yong-seoka?
Kako si ušla ovamo?
Zašto ga ne spašavate?
Član je Voda.
Rekao je da ste obitelj.
Takvima vas je smatrao.
Ti si ga pustila.
Trebala si ga spriječiti.
Znala si da bi mogao umrijeti.
Zašto si ga onda pustila?
Bolesna si, zar ne?
Što si trebala?
Zašto je on dovraga…
nestao bez riječi?
Trebao mi je lijek.
Znam da sam smrtno bolesna,
no htjela sam još vremena.
Zato sam ga pustila.
Odvraćala sam ga.
No Yong-seok
je inzistirao na odlasku.
Rekao je da će mi ga naći!
Je li toliki grijeh?
Onda ga vratite.
Vratite Yong-seoka!
Što zapravo želiš?
Njega ili lijek koji bi mogao donijeti?
Je li uopće važno?
To je tvoj odgovor?
BAMSEOM
Licemjeru.
Nisi stvaran.
Naravno da nisam.
Pravi sam ja umro onaj dan.
U trenutku u kojem si podavio vlastitu obitelj.
Kako si se osjećao?
Uživao si, zar ne?
Znam da uživaš…
ubijati ljude.
To ti najbolje ide.
Hajde.
Nemaš razloga živjeti.
Imam.
Ha?
Još imam…
što činiti!
Ne.
To je PTSP.
Posttraumatski stresni poremećaj.
To je jedino objašnjenje.
Jesam li u pravu?
Mislim da ti mogu pomoći.
Ne volim sitničavo prijetiti.
No ima to i drugih naziva. Recimo, pogodba,
transakcija,
čak i pregovor.
Što želiš?
Oslobodi me odavde.
Razumiješ li značaj Jun-ilovog slučaja?
Ozbiljno dovodi u pitanje našu teoriju o učudovištenju.
Možda je evoluiralo.
Ne smijete samo čekati.
Vrijeme je za rizik.
Svi su se eksperimenti izjalovili.
I ti ne možeš učiniti baš ništa.
Jedno ne znaš.
Ne kažem da ću te liječiti od učudovištenja.
Pomoći ću ti da se boriš,
da se ne pretvoriš u čudovište.
Znaš one posebne zaražene?
Mogu te pretvoriti u takvog.
Padneš li, čitavo će se ovo mjesto raspasti.
Nisi li rekao da ga želiš zaštititi?
Neće te napasti.
Tražim Yi-kyung.
Znaš gdje je, zar ne?
Moram je vidjeti.
Mama…
Ljudi…
Svi su loši.
„Mama”?
Ista si kao oni.
Prijevod titlova: Mario Komljenović