ORIGINALTEGNESERIE SWEET HOME AV CARNBY KIM OG YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Går det bra?
Kom. Det er farlig.
Hva?
Skal du drepe ham?
Han er endelig snill.
Vent der borte.
Er du Lee Eun-yu?
Hvordan vet du hva jeg heter?
De er alle borte på grunn av deg.
De skader ingen nå.
Vent…
Stopp.
Ikke henne.
La oss dra tilbake.
Sir.
Monstrene vil ha hørt bråket.
Gå inn og utløs alarmen.
Ja, sir.
Hva med henne?
Eskorter henne.
Til isolasjonsområdet.
Ja, sir.
Kom igjen, frue.
Yong-seok forsvant med radioen, så vi kan ikke kontakte stadionen.
Eksplosjonen var ganske kraftig.
En mine må ha gått av ved muren.
Kan du høre det på lyden?
Det er det eneste som kan lage en så høy lyd.
Sir, stabssersjant Lee Dong-jun her.
Snakk til meg.
Monstre i bevegelse innenfor skannerens rekkevidde.
Hvor?
På vei mot stadionen, sir.
Seok-chan.
Hvor langt er det til stadionen?
Minst 15 minutter.
IDRETTSKOMPLEKS, JAMSIL STADION
Snu.
Vi drar så langt unna vi kan.
Stikker vi av?
Gjør dere klare.
Den pumper ikke uten elektrisitet.
Det går bra. Vi skal ikke fylle på.
Jin-ho.
Ja, sir.
På tide å bruke evnene dine.
SAMJEON BENSINSTASJON
Hvor er monstrene?
Jeg tror de svermer inn allerede.
Perfekt.
Kom igjen!
Kjør.
Jin-ho, vær klar.
Hva venter du på?
Er ikke utløseren klar?
Jeg tror monstrene forstyrrer signalet.
Stopp her.
-Skal vi rygge? -Nei, åpne taket.
Hvor lenge må vi fortsette?
Vi kommer til å dø.
Kan du bare holde kjeft og skyte, sir?
Kim blir mer og mer dumdristig.
Slå av motoren.
Opphev alarmen.
Hva gjør vi nå?
Hva mener du?
Vi brukte opp alle eksplosivene vi fant.
Hvordan skal vi sprenge monstrene nå?
Så lenge stadionen er trygg.
Ja, klart.
Men hva om leiren hadde klart seg uansett?
Det ser vi når vi er fremme.
Jeg beklager alt bryet.
Ikke tenk på det.
Angående Jun-il…
Jeg skal se etter ham.
Du treffer ham snart igjen.
Sir, er ikke det Oh Jun-il?
Jeg beklager oppførselen.
Hva mener du?
Jeg handlet på egen hånd.
Jeg var uforsiktig selv etter at landminen var desarmert.
Hvorfor gjorde du det?
Du kunne ha dødd.
Jeg ville ikke
angre på det senere.
Jeg vet hvordan det føles
å nøle…
…og angre på noe man ikke gjorde.
Sir.
Kan jeg gå?
Gi akt.
Hva forårsaket eksplosjonen?
Én av arbeiderne løp av gårde.
Vi prøvde å desarmere en landmine de tråkket på.
Hvem var ansvarlig for reparasjonene?
Menig Park Chan-yeong.
Det var meg.
Det holder.
-Ingen ble skadet. -Hva med personen som løp?
Har de blitt fjernet?
Park Chan-yeong.
De viste symptomer på forvandling,
så de er isolert.
Isolert?
Jeg insisterte, sir.
Yeong-hu.
Du sa du skulle beskytte både stadionen og mennene våre.
Jeg stolte på deg,
men se hvor det førte oss.
Over halvparten av mennene har dødd det siste året!
Du kan beskytte dette stedet, sir.
Jeg beskytter mine menn fra nå av.
Godt jobbet, alle sammen.
Dere kan gå.
Sir.
Har du sett stabssersjant Choi?
Hva snakker du om?
Det var en hendelse.
Han blir sen.
Og vi fant han som ikke var til stede under oppropet.
DESINFEKSJONSMIDDEL
Det er ingen her. Kom deg ut.
Hvorfor er du så sint?
Du kan bli skutt for å buse inn her.
Det går bra.
Jeg skal til himmelen uansett.
Og helvete er ikke mye annerledes enn dette.
Har du drukket?
Ja. Litt alkohol.
Flott.
Jeg har en godbit som går bra til det.
Hva da?
En interessant historie.
Jeg er ikke interessert i historiene dine.
Foretrekker vitenskap.
Det var visst en opprydningsoperasjon.
Husker du da missilene sprengte hovedstadionen?
Det var ikke en tabbe.
Sjefene hadde planlagt det.
Siden monsterepidemien er ute av kontroll,
bestemte de seg visst for
å utslette alle.
Hvorfor betyr det noe nå?
Jeg vet det betyr noe for deg, doktor.
Men ikke ta det så alvorlig.
Det er jo bare en interessant historie.
Det er det ikke.
De drepte ikke alle.
De prøvde å drepe alle, men mislyktes.
Er det ikke derfor dere lever?
Og du lever et godt liv her takket være det, gjør du ikke?
Det var ikke derfor jeg kom.
Vil du høre en interessant historie?
Fortell meg.
Jeg er lutter øre.
Jeg vet ikke om du håndterer det.
Seriøst?
Hvorfor er du så hemmelighetsfull?
Du har mye fritid. Du finner nok ut av det.
Jeg mener…
Kom igjen, doktor.
Jeg er villig til å betale.
Jeg vant dette i gambling.
Kom deg ut.
Det er leggetid.
Greit.
Hvorfor er gulvet så glatt?
Du faller og knuser hodet én dag.
Mamma.
Jeg må til mamma.
Ungdommen
ba meg om det.
Jeg må til mamma.
La oss se hva vi har her.
Kom igjen, sjef.
Hold utkikk.
Ikke putt noe i lommen.
Hva i helvete var det?
Jeg øver meg.
Pang!
Hvorfor er du ikke med?
Hva?
Du ødelegger all moroa.
Fy søren!
Snacks.
Skinke? Du tuller.
Pølse.
Kom igjen. Spis på vei tilbake.
Bare én bit.
Vi burde ta denne også.
Den er tom.
Er han fortsatt bevisstløs?
Ja.
Sjekk øynene hans.
Er øynene ute av fokus?
Nei.
Sjekk om han har arr.
Sjekk overalt.
Om han har et åpent sår, gi ham antibiotika.
Hva er dette?
Han har et sår på armen, men det ser rart ut.
Kom igjen.
Hva i helvete?
Du ser verre ut enn ham.
Det går bra med meg.
Hva er dette?
Det er hverken brannsår eller blåmerke.
Har han noe kronisk?
Jeg er ikke sikker.
Har han ikke familie?
Vel…
Så det er moren hans som er isolert.
La oss gå et annet sted.
Hvorfor det? Han finner ut av det.
Likevel…
Jeg tror ikke han dør, så ikke vær redd.
-Mamma. -Jeg holder ham her
bare i tilfelle.
Ikke bare stå der. Tilbake til arbeidet.
Det hjelper ikke å stå der.
Doktor.
Kan monstre velge hvem de skal angripe?
Type grønn kan det.
Men de ser ikke forskjell på mennesker.
Det bare virker sånn fordi de ikke er aggressive.
Hva om han angrep
én person, men ikke en annen?
Har du sett noe,
eller er du bare nysgjerrig?
-Endrer det svaret? -Forvandling…
…er en mental sykdom.
Vel, teknisk sett er det ikke det.
Men generelt sett er det ikke stor forskjell.
Du blir oppslukt av begjærene dine
og blir fanget i verdenen du skaper.
Det er en spesiell type mental sykdom
som fører til fysisk metamorfose.
Så
tror du disse blinde skapningene har kjærlighet og vennskap igjen?
Nettopp.
Hva enn du så,
var det nok en tilfeldighet.
Ok. Ta godt vare på ham.
Menig Park.
Si ifra neste gang du ser det.
Kan monsteret du så
ha prøvd å beskytte vedkommende?
Uansett, det rare monsteret som velger målene sine…
Det er bedre om du fanger det.
Hvem vet?
Det kan hjelpe oss å løse mysteriet rundt forvandling.
Jeg må ta feil.
Et monster som beskytter oss?
Si unnskyld.
Si unnskyld!
Hva mener du?
Jeg ba deg komme tilbake.
Jeg sa det var farlig der ute.
Jeg ba deg komme tilbake!
Og hva skjedde med ansiktet ditt?
Hvem gjorde dette mot deg?
Var det et monster?
Det er ingenting.
Ser du dette?
Jeg var bekymret og glemte fargestoffet,
og nå er håret ødelagt.
Hvordan skal jeg fortsette
om noe skjer med deg?
Hva?
Hva mener du? Du klarer deg fint.
Glem det.
Vi snakkes når håret mitt har riktig farge.
Og ta noe på sårene.
Kan jeg hjelpe deg?
GENERATORROM
Hun med symptomer…
Kast henne ut umiddelbart.
Hvorfor haster det sånn?
Du må ha viktigere ting å ta deg av.
Tror du alt er i orden
bare fordi hun er den første blant hundrevis
på en måned?
Folk tenker ikke sånn.
De forestiller seg det verste.
Sier du forvandling ikke er smittsomt?
Du tar feil.
Det sprer seg gjennom frykt og angst.
Så ta det ved roten.
Det er jobben din.
Hvem som helst
kan være den knoppen,
inkludert deg og meg.
Hva prøver du å si?
Det "verste" folk forestiller seg…
Tror du det er monstrene
eller det at de kan bli monstre selv?
Ingen har blitt drept av et monster
fra innsiden mens vi har beskyttet dette stedet.
Men mange har dratt av egen fri vilje.
Jeg viser ikke medfølelse for symptomene.
Jeg prøver å gi håp til de overlevende.
Jeg vil vise dem
at de kan ta egne valg selv om de forvandles.
Hva er håp i en verden som denne?
Vi trenger noe å holde fast ved.
Du har nok også noe.
Et lyspunkt som ingen andre vet om.
Hvis situasjonen blir verre…
…må du ta ansvaret.
Det skal jeg.
Sett deg.
Hvorfor kommer det aldri noen?
Er det min feil?
Det alvorlige ansiktet ditt ødelegger forretningene.
De gikk aldri bra.
Kanskje jeg burde finne en ny jobb.
Eller en ny ansatt?
Du må gjøre deg fortjent til medisinen.
Ikke hover.
Dette kurerer meg ikke.
Det er det beste du får tak i her.
Ta i det minste denne antibiotikaen jevnlig.
Jeg orker ikke å ansette en ny.
Pastor Peter.
Det er møte i dag, ikke sant?
-Ja. -Ok.
Jeg hørte at disse møtene kan kurere folk med symptomer.
-Det stemmer. -Hun foreslo at vi skulle komme.
Dere kom akkurat i tide.
Har du gått fra vettet?
Slipp! Helvete.
Jeg sparte denne til dagen jeg skulle be ham ut.
Seriøst.
Du må ha det komfortabelt her.
-Se på denne tegningen. -Gi den tilbake.
-Er ikke det pastor Peter? -Nei.
Jo, det er det.
Langt hår, svarte klær med den hvite greia rundt halsen…
Det er definitivt ham.
Vent litt.
Liker du ham?
Hva?
Hvor skal vi?
Jeg burde være takknemlig.
Var det ikke for leiren,
hadde jeg dødd der ute.
Jeg har et gulv å legge meg på
og et tak som holder regnet unna.
Jeg har til og med barnet mitt med meg.
Det ville vært galt å be om mer.
For noe jævla tull.
Bror.
Gi meg den.
Hei.
Du sa vi måtte være ærlige her.
Er det ærlighet? Hun er full av dritt.
Hvis du fortsetter å stenge alt inne og bare sier fine ting,
ender du opp som moren til Jun-il.
Kan ikke du begynne, da?
Dere blir monstre om dere holder det inne.
Så slipp det ut.
Tenk på alle som har vært på disse møtene.
De er ennå mennesker.
Skjønner dere?
La meg si noe.
Jeg har ikke sagt dette til noen.
Men jeg er lykkelig for tiden.
Alt jeg må gjøre, er å spise.
Og så legger jeg meg.
Ingen har det bedre eller verre enn andre.
La oss avslutte møtet her.
Jeg har også noe å si. Jeg tror jeg liker deg, pastor.
Nei.
Jeg liker deg.
Du kan ikke bare buse ut med det.
Jeg håper dere blir lykkelige.
For et syn, bevares.
Kommer dere ikke?
Ikke hør på den dritten.
-Det er ikke pastorens feil. -Kom igjen.
Pastor.
Kan jeg be deg om en tjeneste?
Ja, hva er det?
Det gjelder moren til Jun-il.
Kan du besøke henne?
Du kan forlate området med tillatelse.
Det kan koste deg litt.
Jeg skjønner.
Men vi kaller det pro bono.
Kom inn.
Jeg drar for å lete etter Choi ved soloppgang.
Tror du det er det han vil?
Hva synes du om å være soldat her?
Sier du at han dro av egen fri vilje?
Det vet vi ikke.
Det endrer ingenting.
Jeg skal finne ham.
-Jeg tillater det ikke. -Sir.
Vi kan ikke sette alle i fare for hans skyld.
Du gikk gjennom så mye trøbbel for noen med symptomer.
Men forlater dine underordnede så lett.
Nei.
Jeg prøver å beskytte dere.
Jeg stoler ikke på de ordene lenger.
Hva er troppen for deg?
Disse mennene risikerer livet når de drar ut dit.
Troppens ære og verdighet?
Hva hjelper det når vi alle er døde?
Derfor kan jeg ikke la deg gå.
Vil du finne Yong-seok?
Er alle enige?
Jeg spør om troppen er enige om å lete etter ham.
Hvor mange menn har dødd
på grunn av din dumdristighet?
Sersjant Kim.
Jeg håper du
ikke gjør som meg.
Du har blitt en feiging, sir.
Er dette spiselig?
Du trenger ikke å spise det.
Det er det beste vi får tak i.
Er dette takken for å risikere livet?
Jeg vervet meg kun så jeg kunne få mat regelmessig.
Dette er skuffende.
Hei, Jin-ho.
Ingen dekning ennå?
Nei, sir.
Kanskje fordi vi er under bakken.
Skal jeg ta den med opp?
Jeg installerte en forsterker, så vi bør få signal.
Liker du det?
Hvordan kan du spise nå?
Yong-seok deserterte.
Pass munnen din.
Marinesoldater har verdighet.
Jeg er ikke uenig, sir.
Men du spilte ham alltid puss.
Så du ikke væremåten hans?
Han hadde alltid et dystert uttrykk.
Han var dømt til å stikke av.
Uansett, Yong-seok…
…ville ikke gjort det.
Han vet hvor farlig det er der ute.
Kanskje han gjennomgikk forvandling.
Og ikke ville…
Din drittsekk.
Jeg ba deg passe munnen din.
Sparket du meg?
Tror du at du er tøff?
-Vil du slåss, mann mot mann? -Gi deg, sir.
Ikke bland deg, din jævel.
Det holder.
La oss stoppe der.
ANTIBIOTIKA KEFALOSPORIN
Du stjal baseball til broren min.
Hvorfor skulle jeg stjele når det er baller overalt?
Den ødelagte baseballen…
Broren min vil ha den.
Så gi den til oss.
Den er min.
Ingenting her er ditt.
-Sier hvem? -Faren min.
Hei.
Søsteren din er visst en hurpe.
Så du er broren til en hurpe.
Så du har ikke rett til å eie noe.
Han er et monster. Et tyvaktig monster.
Slutt!
-Slipp ham. -Slipp!
Slipp ham.
Kom dere vekk, begge to.
Nå!
Du bør passe deg.
Slipp!
Hva var det?
Er du en bølle?
Skal jeg la dem få viljen sin heller, som du gjør?
-Kim Yeong-su. -De sier det er din egen feil
om du blir slått eller stjålet fra.
Det er verdenen vi lever i.
Du burde også bare drepe dem.
Ikke la dem få viljen sin.
-Kim Yeong-su. -Det er det jeg skal gjøre.
Når du skader andre,
vil det til slutt gå ut over deg.
Virkelig? Er det sant?
-Ja. -Så hvorfor har jeg det vondt?
Jeg var snill, som pappa ba meg om.
Hvorfor døde alle rundt meg når jeg ikke gjorde noe galt?
Hvorfor er kun jeg igjen?
Jeg stoler ikke på voksne lenger.
Lev livet ditt som du vil.
Så gjør jeg det samme.
Hva i helvete?
Oh Jun-il.
Hva gjorde du…
Hvor ble han av?
Er du sikker?
Hørte du henne ikke?
Hun sa hun var det.
Har du gått fra vettet?
Vi kan ikke være for forsiktige.
Han blør neseblod, for pokker.
For helvete.
Hva har du gjort?
Fornøyd?
Ser du?
Er du fornøyd?
Du trengte ikke å gå så langt.
Din sprø lille drittunge.
Mamma.
Mamma, jeg er hjemme.
Jeg gikk ut og…
Mamma, hvor…
Yeong-su.
Hvor er mamma?
Hun ble til et monster.
Hva?
Hun blødde neseblod og ble til et monster!
Kommer hun ikke til å dø, da?
Jo.
Folk vil drepe henne.
Hva bringer deg helt hit, pastor?
Jeg ville gjøre jobben min.
Hvis du har noe å tilstå, vær så god.
Jeg trodde jeg skulle dø
da jeg så deg komme.
Teknisk sett er du ikke døende.
Du dør ikke like lett nå.
Det er lettere å dø som menneske.
Du har rett.
Jeg har ikke noe å tilstå,
men jeg ville bare spørre.
Jeg kan ikke gi deg svar. Jeg lytter bare.
Hvilken alvorlig synd kan jeg ha begått for å fortjene dette?
Alle begår synder.
Du var bare uheldig.
Hvordan kan Gud være så grusom til siste slutt?
Jeg ønsket meg ikke mye i livet.
Så hvorfor dytter han meg inn i et hjørne?
Spør når du ser ham.
Spør ham hvorfor han lot alt dette skje.
Jeg vil også vite det.
Jeg spurte faktisk monsteret om det samme.
Jeg sa:
"Monster, gi meg et svar."
Hva var svaret?
Jeg hørte ingenting.
Monsteret snakket ikke.
Alle andre sier at monstrene snakker til dem,
så hvorfor snakker ikke mitt til meg?
Både Gud og monsteret ønsker kun å torturere meg!
De som virkelig torturerer oss,
er hverken Gud eller monstre.
Det er den som står oss nærmest.
Den personen er din gud og ditt monster.
For deg var det din sønn.
Han var din gud
og ditt monster.
Men jeg…
Jeg ville bli ved hans side.
Mamma…
Jeg vil treffe mamma.
Ble ikke du tatt i å snike deg ut?
Ser du ikke at jeg fikk nattevakt på grunn av deg?
Jeg advarer deg. Stikk av.
La meg se moren min.
Jeg vil gå ut!
-Hei! -Hvorfor åpner den seg ikke?
Hei!
-Din lille… -Slutt.
Slutt.
-Vel… -Jeg vil gå.
Jeg hater dette.
Hva mener du?
De barbariske metodene
med å ty til vold hele tiden.
Han er pasienten min.
Visste du ikke det?
Hvordan skulle jeg det?
Uvitenhet er ingen forbrytelse, så jeg lar det gå denne gangen.
Men vær grei mot ham neste gang.
Han kan være mer verdifull enn deg.
Slipp.
-Jeg vil gå ut. -Kom hit. Går det bra?
-Kom hit. Kom igjen. -Mamma…
-Hun er ikke der. Følg meg. -Hvor er mamma?
Vi går denne veien.
Føler du deg ok?
Hører du ting?
Hva skjedde der ute? Hvem møtte du?
Tok du på noe, eller ble du bitt av noe?
Nei, er ikke smittsomt.
-Hva skjedde der ute? -Mamma.
Er mamma et monster?
Hva?
Jeg må finne mamma.
-Ta deg sammen. -Jeg må finne henne.
-Hva? Mamma? -Hvor er mamma?
Mamma? Så du vil til moren din.
Jeg kan ta deg med til henne.
Virkelig?
Men først må vi snakke sammen.
Om hva da?
Hvordan fikk du dette?
Husker du ikke?
En unge.
Hva?
Det var en unge
der det var blomster
og trær.
Det var en jente.
Hun dyttet.
Kan du si det igjen?
-En unge og blomster? -Jeg vet ikke.
Jeg må finne mamma nå.
Tenk etter.
Husk.
Hva er poenget nå?
Sjef Ji.
Livet er en pussig ting.
Jeg er endelig bedre nå som jeg er et monster.
Se.
Jeg har fått tennene mine tilbake.
Angående det jeg sa tidligere…
Har du bestemt deg?
Ja.
Jeg drar i morgen.
Klokt valg.
Jeg hjelper deg når du drar i morgen.
Hva?
Hvordan da?
Lar du meg treffe Jun-il?
Ja.
B2 OVERLEVENDE TOTALT: 432, DØDE: 31, I LIVE: 401
B2 OVERLEVENDE
KRÅKETROPPEN TOTALT: 60, DØDE: 32, I LIVE: 28
CHOI YONG-SEOK, STABSSERSJANT
Du har ikke lagt deg.
Jeg fikk ikke sove.
Så? Hva skjer?
Det gjelder Yong-seok.
Han treffer noen.
Og hun er ganske syk.
Yong-seok sa han skulle sørge for…
…at hun overlevde.
Jeg tror han dro til et sykehus…
…eller et apotek.
Hvem er kvinnen?
Hvorfor blander du deg?
Jeg gjør bare det jeg må.
Jeg blir ofte misforstått.
Hvis du dør her, vil folk skylde på meg.
Ikke stopp meg.
Så ikke plag meg, dø et sted jeg ikke kan se deg.
Og du burde spise først.
HVIL I FRED
Do Sang-jin.
Alle som kommer nær deg, dør.
Så slutt å få folk til å skygge meg.
Kommer jeg også til å dø?
Trodde du visste det.
Jeg blir kanskje borte en stund.
-Du skulle gjøre opp for mannen min. -Jeg sa aldri at jeg drepte ham.
Det spiller ingen rolle lenger.
Jeg ville drepe deg.
Men jeg kan kun velge
å ta hevn eller tilgi deg
om du spiller uskyldig eller ber om tilgivelse.
Men du gjorde ingen av delene.
Så du har bestemt deg?
Ja.
Jeg skal vente
på øyeblikket
du blir til et monster.
Jeg kan ikke tilgi deg, for jeg vil drepe deg.
Men det kan jeg ikke,
for jeg vil ikke være en morder som deg.
Jeg skal drepe deg selv
når du blir til et monster.
Så ikke dø der ute.
Da ville jeg blitt skuffet.
Du patruljerer, ser jeg.
Takk for innsatsen.
Hvorfor oppførte Jun-il seg sånn?
Går det bra med ham?
Det var ingenting.
Det er en lettelse.
Jeg så ham
følge etter Lee Eun-yu i morges.
Sammen med Do Sang-jin og An Dong-gi.
Alle tre.
Er du sikker?
Jeg sverger.
Men de to andre er borte.
Dette er alt jeg har i dag.
Jeg ga boksen til noen andre.
Skal du ut igjen?
Følger du etter meg?
Du nyter vel spenningen.
Snakker du om deg selv?
Jeg ser du fikk bank igjen.
Kan du se på deg selv før du snakker?
Pass dine egne saker.
Slutt å gjøre ting alene.
Du setter deg selv og hele stedet i fare.
Vet du hva?
Kattene risikerer livet når de kommer og spiser.
Selv katter vet at du må risikere livet
for å få det du ønsker.
Jeg har sett det røde båndet før.
Ikke spør, og slutt å følge etter meg.
Du kan ende opp død.
Var det derfor du drepte
Do Sang-jin og An Dong-gi?
Vet du hvordan de døde?
Det var den personen igjen, ikke sant?
Personen du leter etter.
Eller er det et monster?
Den kvelden
døde mannen til sjef Ji, men du overlevde.
Velger monstrene målene sine?
Det er umulig.
Og
det røde båndet du har…
Hva i helvete snakker du om?
Monsteret beskytter deg, ikke sant?
Og du leter etter det.
Ikke sant?
Du er jenta jeg møtte før.
Har du funnet ham?
Hvem i helvete er du?
Hvordan kjenner du meg?
Sa han det?
Hvor…
Hvor er han?
Vil du vite det?
Bli med meg, da.
Data nummer 23.
Blodet fra Oh Jun-il
lignet veldig på et monsters blod,
men han viser ingen symptomer.
Til tross for muligheten for forvandling,
har han ingen symptomer.
Han var bare ute i noen timer.
Jeg må finne ut hva som skjedde i løpet av de få timene.
Nå
har jeg tenkt å utsette subjektet for en stimulans som kan vekke
forvandlingen hans.
Oh Jun-il.
La oss besøke moren din.
Hold deg unna.
Hun er ikke alene.
Jeg skal ikke skyte.
Jeg tar bare jenta.
Hun lever.
Tekst: Arnfinn Vassbø