CARNBY KIM ÉS YOUNGCHAN HWANG SWEET HOME CÍMŰ MŰVE ALAPJÁN
SWEET HOME
Jól vagy?
Gyere ide! Veszélyes.
Mi az?
Meg fogod ölni?
Végre jól viselkedik.
Várj ott!
Te vagy Lee Eun-yu?
Honnan tudod a nevem?
Mindenki miattad halt meg.
A légynek sem ártanak.
Várj…
Hagyd abba!
Ne őt!
Menjünk vissza!
Uram!
A zaj idevonzza a szörnyeket.
Indítsa be a riasztót!
Igenis.
Vele mi lesz?
Kísérje be!
Az elkülönítőbe!
Igenis.
Menjünk!
Yong-seok eltűnt a rádióval, nem tudjuk elérni a stadiont.
Elég hangos volt a robbanás.
Biztos egy akna volt a külső falnál.
A hangjáról felismeri?
Más nem lehet ilyen hangos.
Uram, itt Lee Dong-jun törzsőrmester.
Hallgatom!
A szörnyek mozgásban vannak a jeladó hatótávján belül.
Merre?
A stadion felé, uram.
Seok-chan!
Milyen messze van a stadion?
Legalább 15 perc.
SPORT KOMPLEXUM, DZSAMSZIL ÁLLOMÁS
Forduljon meg!
Elmegyünk jó messze a stadiontól.
Elmenekülünk?
Készüljenek!
Áram nélkül nem működik.
Nem baj, nem tankolni jöttünk.
Jin-ho!
Igen, uram?
Lássuk, mit tud!
SZAMCSON BENZINKÚT
Hol vannak a szörnyek?
Már gyülekeznek.
Tökéletes.
Mozgás!
Nyomás!
Készülj, Jin-ho!
Mi van már?
Nincs kész a detonátor?
A szörnyek zavarják a jelet.
Itt állj meg!
- Tolassunk? - Ne! A tetőt!
Meddig csináljuk még ezt?
Meghalunk a táborért!
Fogja be, és csak lőjön, uram!
Kim egyre óvatlanabb.
Állítsd le a motort!
Vészhelyzet vége.
Most mihez kezdünk?
Hogyhogy?
Elhasználtuk az összes C4-et.
Hogy robbantsuk fel a szörnyeket?
Fő, hogy a stadion biztonságos.
Persze.
És ha feleslegesen pazaroltuk a muníciót?
Meglátjuk, ha hazaértünk.
Sajnálom, hogy bajt okoztam.
Ne aggódjon!
Jun-ilt illetően…
Megkeresem.
Hamarosan láthatja őt.
Uram, az nem Oh Jun-il?
Bocsánatot kérek.
Miért?
Egyedül cselekedtem.
Vakmerő voltam az akna hatástalanítása után is.
Miért tette?
Meghalhatott volna.
Nem akartam…
később megbánni.
Tudom, milyen érzés…
habozni…
és utólag megbánni a tétlenkedést.
Uram!
Elmehetek?
Figyelem!
Mi okozta a robbanást?
Volt egy szökevény a munkások között.
Ráléptek egy aknára, hatástalanítani próbáltuk.
Ki felügyelte a fal munkálatait?
Park Chan-yeong, uram.
Én.
Elég lesz.
- Legalább nem sérült meg senki. - A szökevény?
Eltávolították?
Park Chan-yeong!
A szörnnyé válás tüneteit mutatta,
ezért elkülönítőbe vittük.
Elkülönítőbe?
Én ragaszkodtam hozzá, uram.
Yeong-hu!
Azt mondta, megvédi a stadiont és az embereinket.
Végig bíztam magában,
és nézze, mi lett a vége!
Egy év alatt az embereink fele meghalt!
Ön ezt a helyet védi, uram.
Az embereimet meg én védem.
Szép munka, emberek!
Leléphetnek.
Uram!
Látta Choi törzsőrmestert?
Miről beszél?
Történt valami.
Későn fog visszaérni.
És megtaláltuk azt az illetőt, aki lemaradt a névsorolvasásról.
ORVOSI ALKOHOL
Nincs itt senki. Kifelé!
Miért ilyen dühös?
Lelőhetik, ha itt lézeng.
Nem baj.
Úgyis a mennybe kerülök.
A pokol pedig nem különbözne ettől.
Ivott?
Igen. Egy kis alkoholt.
Remek.
Van egy kis nyalánkságom, ami jól illik hozzá.
Micsoda?
Egy érdekes történet.
Nem érdekelnek a meséi.
A tudomány embere vagyok.
Úgy tűnik, tisztogatás volt.
Emlékszik, amikor rakétákat lőttek a stadionra?
Az nem félreértés volt.
A fejesek tervelték ki.
A szörnnyé válás elfajult,
és állítólag úgy döntöttek,
mindenkit kiirtanak.
Mit számít ez most?
Tudom, hogy magának számít, doktor úr.
Nem akarok vészmadár lenni.
Mint mondtam, egy érdekes történet.
Nem az.
Nem ölték meg mindet.
Megpróbáltak megölni mindenkit, de elbuktak.
Nem ezért vannak még életben?
És ennek köszönhetően remek élete van itt, ugye?
Nem élni jöttem ide.
Mit szólna egy valóban érdekes történethez?
Halljuk!
Csupa fül vagyok.
Nem tudom, hogy fogadná.
Komolyan?
Mit titkolózik?
Sok szabadideje van. Biztos rájön.
Úgy értem…
Ne már, doki!
Van cserébe valamim.
Ezeket a szerencsejátékon nyertem.
Kifelé!
Ideje aludni.
Hát jó.
Miért ilyen csúszós a padló?
Még a végén elesik.
Anya!
Anyához akarok menni.
Az a gyerek…
A gyerek mondta.
Anyához kell mennem.
Lássuk, mi van itt!
Gyerünk, főnök!
Őrködj!
Ne nyúlj le semmit!
Ez meg mi a fene volt?
Gyakorlás.
Bumm!
Mi ez a komolyság?
Mi?
Minden jót elrontasz.
Atyaég!
Nasi.
Löncshús? Ne már!
Kolbász.
Menjünk! Otthon is megeheted.
Csak egy falatot.
Ezt is vigyük el!
Mindenből kifogytunk.
Még mindig nincs eszméleténél?
Nincs.
Gyerünk, nézze meg a szemét!
Nem fókuszál?
Nem.
Nézze meg, van-e rajta sebhely!
Mindent alaposan vizsgáljon át!
Ha nyílt a sebe, adjon neki antibiotikumot!
Mi ez?
Van egy seb a karján, de furcsán néz ki.
Jaj, már!
Mi a fene?
Maga rosszabbul néz ki, mint ő.
Jól vagyok.
Mi ez?
Nem égés, és nem is horzsolás.
Krónikus betegség?
Nem tudom.
Nincs családja?
Hát…
Szóval az ő anyja van az elkülönítőben.
Beszéljünk máshol!
Miért? Úgyis megtudja.
De akkor is…
Kétlem, hogy meghalna, úgyhogy nyugi!
- Anya! - Itt tartom
a biztonság kedvéért.
Mire vár? Menjen vissza dolgozni!
A bámulás nem segít.
Doktor úr!
A szörnyek kiválaszthatják, kit támadnak meg?
A zöldek igen.
De nem tudják megkülönböztetni az embereket.
Csak azért tűnhet így, mert nem agresszívek.
Mi van, ha két emberből
csak egyre támad rá?
Látott valamit,
vagy csak kíváncsi?
- Nem mindegy? - Szörnnyé válni…
mentális betegség.
Bizonyos szempontból más a kettő.
De ha összességében nézzük, nem annyira különböznek.
Elöntenek tőle a saját vágyaink,
és bezár minket a világba, amit a saját elménk teremtett.
Ez egy különleges mentális betegség,
ami fizikai átalakuláshoz vezet.
Szóval…
maga szerint e vak lényekben maradt még szerelem és barátság?
Igen.
Bármit is látott,
biztosan véletlen volt.
Rendben. Kérem, vigyázzon rá!
Park közlegény!
Ha legközelebb látja, szóljon!
Az a szörny, akit látott,
megpróbált védeni valakit?
Tehát az a fura szörny kiválasztja a célpontjait.
Még jobb, ha elkapja.
Ki tudja?
Talán segíthet megoldani a szörnnyé válás rejtélyét.
Biztos tévedek.
Egy embereket védő szörny?
Kérjen bocsánatot!
Mit művel?
Mondtam, hogy jöjjön vissza!
Mondtam, hogy veszélyes odakint.
Mondtam, hogy jöjjön vissza.
És mi történt az arcával?
Ki tette ezt?
Egy szörny?
Semmiség.
Látja ezt?
Későn töröltem le a festéket, úgy aggódtam,
és most tönkrement a hajam.
Hogy kellene tovább élnem,
ha önnel történik valami?
Mi?
Ezt hogy érti? Úgy, mint eddig.
Hagyjuk!
Majd beszélünk, ha megfelelő színű lesz a hajam.
És kenje be valamivel az arcát!
Miben segíthetek?
ELEKTROMOS SZOBA
Azt a tünetes hölgyet
kérem, azonnal rúgja ki!
Miért ilyen sürgős?
Biztos van ennél fontosabb dolga.
Maga szerint minden rendben,
csak mert egy hónapja ő az első
több száz ember közül?
A többiek máshogy gondolják.
Mindig a legrosszabbat képzelik.
A szörnnyé válás nem fertőző?
Nos, téved.
A félelem és szorongás terjeszti.
Fojtsa el csírájában!
Ez a munkája.
Bárki…
lehet az első csíra,
beleértve magát és engem is.
Ezzel mire céloz?
A legrosszabb, amit az emberek elképzelnek.
Maga szerint a szörnyek,
vagy a tény, hogy ők is azzá változhatnak?
Amióta ezt a helyet őrizzük,
senkit sem ölt meg belülről előbukkanó szörny.
De sokan önszántukból mentek el.
Nem érzek együtt a tünetessel.
Reményt akarok adni a túlélőknek.
Meg akarom mutatni,
hogy még ha át is változnak, dönthetnek.
Mire jó a remény ebben a világban?
Kell valami, amibe kapaszkodhatunk.
Biztos magának is van kapaszkodója.
Egy apró reménysugár, amiről senki sem tud.
Ha rosszra fordul a helyzet…
öné minden felelősség.
Vállalom.
Ülj le!
Soha senki nem téved erre.
Ez miért az én hibám?
A búskomor arcod csődbe viszi az üzletet.
Sosem ment jól az üzlet.
Talán új munka után kéne néznem.
Vagy keressek más alkalmazottat?
Meg kell dolgoznod az orvosságért.
Ne kárörvendj!
Ez nem gyógyít meg.
Ennél jobbat nem kapsz errefelé.
Legalább szedj rendszeresen antibiotikumot!
Nincs kedvem új embert keresni.
Peter atya!
Ma van a gyűlés, ugye?
- Igen. - Rendben.
Úgy hallottam, ezek a találkozók még tüneteket is gyógyítanak.
- Így van. - Ez a hölgy hívott minket.
Pont időben.
Elment az eszed?
Ereszd! A fenébe!
Ezt arra a napra tartogattam, amikor randira hívom.
Nem hiszem el.
Biztos jól érzed itt magad.
- Nézd ezt a rajzot! - Add vissza!
- Az ott nem Peter atya? - Nem.
De igen.
Hosszú haj, fekete ruha, az a fehér izé a nyakán…
Biztos ő az.
Várj!
Tetszik neked?
Mi?
Hé, hová megyünk?
Attól még hálásnak kéne lennem.
Ha nincs ez a hely,
reszketve haltam volna meg odakint.
Van padló, amire fekhetek,
és tető, ami megvéd az esőtől.
Sőt, a gyerekem is velem van.
Nem lenne helyes többet kérni.
Micsoda baromság!
Testvér!
Add ide!
Helló!
Azt mondta, itt őszintének kell lennünk.
Ez magának őszinteség? Csak duma.
Ha mindent magadba fojtasz, és csak szépeket mondasz,
úgy végzed, mint Jun-il anyja.
Akkor kezdd te!
Ha magadba zárkózol, szörnnyé válsz.
Engedd ki!
Gondolj azokra, akik eljöttek a gyűlésre!
Még emberek.
Nem látjátok?
Én leszek a következő.
Még nem mondtam el senkinek.
De mostanában boldog vagyok.
Csak ennem kell.
Aztán alszom.
Senkinek sem jobb vagy rosszabb másoknál.
Fejezzük be a gyűlést!
Én is gyónni szeretnék. Azt hiszem, kedvelem magát, atyám.
Nem.
Biztosan kedvelem.
Nem mondhatod csak így ki.
Sok boldogságot!
Jesszusom, micsoda dráma!
Nem jöttök?
Elég ebből a szarból!
- Nem az atya hibája. - Menjünk!
Atyám!
Kérhetek egy szívességet?
Persze. Mit?
Jun-il anyjáról van szó.
Megtenné, hogy meglátogatja?
Magának megengedik, hogy elhagyja az óvóhelyet.
Ez sokba kerülhet.
Értem.
De megcsinálom ingyen.
Szabad!
Napkeltekor megkeresem Choi törzsőrmestert.
Maga szerint Yong-seok ezt akarja?
Milyen érzés itt katonának lenni?
Arra céloz, hogy önszántából ment el?
Nem tudhatjuk biztosan.
Ez semmin sem változtat.
Megkeresem.
- Nem engedem. - Uram!
Nem tehetjük kockára mások életét miatta.
Sokat fáradozott egy tünetesért.
De a beosztottjáért már feleannyit se.
Nem.
Magukat próbálom védeni.
Többé már nem hiszem el.
Mit jelent önnek az osztag?
Ezek az emberek az életüket kockáztatják.
Az osztag becsülete és méltósága?
Mire jó, amikor mind meghalunk?
Ezért nem engedhetem el.
Meg akarja találni Yong-seokot?
Mindenki így gondolja?
Az egész osztag ki akar menni megkeresni?
Hány ember halt meg
a maga vakmerősége miatt?
Kim őrmester!
Remélem,
maga más lesz, mint én.
Gyáva lett, uram.
Ehető ez egyáltalán?
Nem kötelező ennie, uram.
Ennél nincs jobb.
Ezt kapom, amiért kockáztatom az életem?
Csak azért vonultam be, hogy rendes ételt kapjak.
Micsoda csalódás!
Jin-ho!
Most sincs jel?
Nincs, uram.
Talán mert a föld alatt vagyunk.
Felvigyem?
Tettem bele erősítőt, át kéne jönnie a jelnek.
Ízlik?
Hogy tud most enni?
Yong-seok elhagyott minket.
Vigyázzon a szájára!
A tengerészgyalogosok mások.
Nem vitatkozom, uram.
De maga mindig rajta tréfálkozott.
Látta mostanában Yong-seokot?
Mindig komor volt a tekintete.
Borítékolható volt, hogy lelép.
Akkor is, Yong-seok…
nem tenne ilyet.
Tudja, milyen veszélyes odakint.
Talán Yong-seok elkezdett szörnnyé válni.
És nem akarta…
Szarházi!
Mondtam, hogy vigyázz a szádra!
Tényleg megütöttél?
Azt hiszed, kemény vagy?
- Mint férfi a férfival? - Vissza, uram!
Maradj ki ebből, te rohadék!
Elég!
Ne menjenek messzebbre.
ANTIBIOTIKUM CEFALOSPORIN
Elloptad a tesóm labdáját, ugye?
Miért lopnám el, mikor mindenhol labdák vannak?
Az a szakadt labda.
Az öcsém akarja.
Úgyhogy add ide!
Ez az enyém.
Itt semmi sem a tiéd.
- Ki mondta? - Apám.
Hé!
Azt hallottam, a nővéred egy kurva.
Szóval egy kurva öccse vagy.
Úgyhogy semmit sincs jogod birtokolni.
Egy szörnyeteg. Egy tolvaj szörnyeteg.
Hagyd abba!
- Hagyd! - Engedd el!
Szállj le róla!
Mindketten tűnjetek innen!
Most!
Jobb, ha vigyázol!
Eressz!
Mi volt ez?
Mi vagy te, gengszter?
Hagyjam, hogy tegyék, amit akarnak, mint te?
- Kim Yeong-su! - Azt mondják, a te hibád,
ha megvernek vagy meglopnak.
Ilyen világban élünk.
Ölj meg mindenkit!
Ne hagyd magad!
- Kim Yeong-su! - Én így teszek.
Ha másoknak ártasz…
azt mindig visszakapod.
Tényleg? Igazán?
- Igen. - Akkor miért fáj?
Jó voltam, ahogy apa mondta.
Miért haltak meg körülöttem, ha nem tettem semmi rosszat?
Miért maradtam egyedül?
Már nem bízom a felnőttekben.
Szóval élj úgy, ahogy akarsz!
Én is úgy teszek.
Mi a fene?
Oh Jun-il.
Mit…
Hová ment?
Biztos vagy benne?
Nem hallottad?
Azt mondta.
Elment az eszed?
Óvatosnak kell lennünk.
Vérzik az orra, az ég szerelmére!
Az istenit!
Mit csináltál?
Örül?
Látod?
Most örülsz?
Túllőttél a célon.
Te őrült kis taknyos!
Anya!
Anya, megjöttem!
Kint jártam, és…
Anya, hol…
Yeong-su!
Hol van anya?
Szörnnyé változott.
Mi?
Vérzett az orra, és szörnnyé változott!
Akkor nem hal meg?
De, meghal.
Az emberek fogják megölni.
Mi szél hozta ide, atyám?
Most az egyszer beadom a derekam.
Ha gyónni akarsz, rajta!
Azt hittem, meghalok,
amikor láttam, hogy jön.
Gyakorlatilag nem haldokolsz.
Most nehezebb meghalnod.
Emberként sokkal könnyebb meghalni.
Igaza van.
Nincs mit meggyónnom,
csak kérdezni akartam valamit.
Nem válaszolhatok. Csak hallgatni jöttem.
Milyen súlyos bűnt követhettem el, hogy ezt érdemlem?
Mindenki vétkezik.
Neked csak peched volt.
Hogy lehet Isten mindvégig ilyen kegyetlen?
Soha nem is akartam sokat az élettől.
Akkor miért szorít így sarokba?
Kérdezd meg, ha találkoztok!
Kérdezd meg, miért hagyta mindezt!
Én is szeretném tudni.
Pont ugyanezt kérdeztem a szörnyetegtől.
Azt mondtam:
„Szörnyeteg, kérlek, válaszolj!”
Mit mondott?
Nem hallottam semmit.
A szörny nem beszélt.
Mások szerint a szörnyek beszélnek hozzájuk,
de az enyém miért hallgat?
Isten és a szörny is meg akar kínozni!
Aki valójában kínoz minket…
az nem Isten, és nem is a szörny.
Hanem az, aki a legközelebb áll hozzánk.
Az a személy a te Istened és szörnyed.
Neked ez a személy a fiad.
Ő volt az Istened
és a szörnyed.
De én még mindig…
vele akarok lenni.
Anya…
Látni akarom anyát.
Elkaptak, miután reggel kiszöktél, nem?
Nem látod, hogy miattad vagyok őrségben?
Figyelmeztetlek. Tűnés!
Hadd lássam anyát!
El akarok menni!
- Hé! - Miért nem nyílik ki?
Hé!
- Te kis… - Elég!
Elég lesz már!
- Na… - El akarok menni.
Utálom ezt!
Miről beszél?
A barbárkodásukról,
hogy folyton erőszakoskodnak.
Az én betegem.
Nem tudta?
Honnan tudtam volna?
A tudatlanság nem bűn, úgyhogy most az egyszer elnézem.
De legközelebb bánjon vele kesztyűs kézzel!
Lehet, hogy értékesebb magánál.
El a kezekkel!
Hagyja!
- Ki akarok menni. - Gyere ide! Jól vagy?
- Gyere! Menjünk! - Anya…
- Anyukád nincs ott. Gyere velem! - Hol van?
Erre menjünk!
Jól vagy?
Hallasz egyáltalán?
Mi történt odakint? Kivel találkoztál?
Hozzáértél valamihez, vagy megharapott valami?
Nem baj, nem fertőző.
- Mi történt odakint? - Anya!
Anya szörnnyé vált?
Mi?
Anyához kell mennem.
- Szedd össze magad! - Mennem kell.
- Mi? Anya? - Hol van anya?
Anya? Szóval oda akarsz menni.
Elviszlek hozzá.
Tényleg?
De előtte beszélnünk kell.
Miről?
Hogy szerezted ezt?
Nem emlékszel?
Egy gyerek.
Mi?
Volt egy gyerek…
a virágoknál
és fáknál.
Egy lány.
Ellökött.
Mondd még egyszer!
- Gyerek és virágok? - Nem tudom.
Most el kell mennem anyához.
Gondolkozz!
Emlékezz vissza!
Mi értelme, most már?
Ji parancsnok!
Milyen fura az élet.
Most, hogy szörny vagyok, végre jobban vagyok.
Nézze!
Visszanőttek a fogaim.
Mondtam valamit korábban.
Eldöntötte már?
Igen.
Holnap elmegyek.
Bölcs döntés.
Segítek, amikor holnap elmegy.
Mi?
Hogyan?
Láthatom Jun-ilt?
Persze.
B2 TÚLÉLŐ: 432, EBBŐL MEGHALT: 31, ÉLETBEN: 401
B2 TÚLÉLŐ
VARJÚOSZTAG: 60, EBBŐL MEGHALT: 32, ÉLETBEN: 28
CHOI YONG-SEOK, TÖRZSŐRMESTER
Még ébren vagy?
Nem tudtam aludni.
És? Mi az?
Yong-seokról van szó.
Jár valakivel.
És a nő elég beteg.
Yong-seok azt mondta…
gondoskodik róla.
Azt hiszem, egy kórházba mehetett…
vagy egy gyógyszertárba.
Ki az a nő?
Miért állsz az utamba?
Csak teszem, amit tennem kell.
Gyakran félreértenek.
Ha itt halsz meg, ujjal fognak rám mutogatni.
Hagyj békén!
Akkor ne zavarj! Olyan helyet keress, ahol nem látlak!
Egyél, mielőtt meghalsz!
NYUGODJ BÉKÉBEN!
Do Sang-jin.
Aki a közeledbe kerül, meghal.
Akkor ne akarja, hogy kövessenek!
Én is meghalok hamarosan?
Azt hittem, tudod.
Lehet, hogy elmegyek egy időre.
Kárpótlást ígértél a férjemért.
Nem mondtam, hogy én öltem meg.
Az már nem számít.
Régen meg akartalak ölni.
De csak arról dönthetek,
hogy bosszút álljak vagy megbocsássak,
attól függően, hogy ártatlant játszol vagy esedezel.
Te egyiket sem tetted meg.
És mostanra döntött?
Igen.
Kivárom
a pillanatot…
amikor szörnnyé válsz.
Nem tudok megbocsátani, mert meg akarlak ölni.
De nem ölhetlek meg,
mert nem akarok gyilkos lenni, mint te.
A saját kezemmel öllek meg,
ha szörnnyé változol.
Úgyhogy ne halj meg odakint!
Mélységesen csalódnék.
Biztos őrjáraton van.
Köszönjük a szolgálatát!
Miért viselkedett úgy Jun-il?
Jól van?
Semmiség volt.
Micsoda megkönnyebbülés!
Reggel láttam őt
Lee Eun-yu után indulni.
Do Sang-jinnel és An Dong-gival.
Mindhárman elmentek.
Biztos benne?
Istenre esküszöm.
De a másik kettőt nem látom.
Ma csak ez van.
Másnak adtam a konzervet.
Megint elmegy?
Követ engem?
Vágyhat az izgalomra.
Most magáról beszél?
Látom, megint ellátták a baját.
Nézzen tükörbe, mielőtt kinyitja a száját!
Törődjön a maga dolgával!
Ne tegyen semmit egyedül!
Veszélybe sodorja magát és az egész helyet.
Tudja, mit?
Ezek a macskák az életüket kockáztatják az ételért.
Még a macskák is tudják,
hogy kockáztatni kell.
Láttam már ezt a vörös szalagot.
Ne kíváncsiskodjon tovább!
Még a végén meghal.
Ezért ölte meg
Sang-jint és Dong-git?
Elmondjam az igazat?
Megint az az ember volt, ugye?
Akit keres.
Vagy szörny?
Az incidens estéjén
Ji parancsnok férje meghalt, de maga túlélte.
A szörnyek választják meg a célpontjaikat?
Az lehetetlen.
Ráadásul…
az a vörös szalagja…
Mi a fenéről beszél?
Az a szörny megvédi, igaz?
És azt keresi.
Igaz?
Te vagy az a gyerek.
Találkoztál már vele?
Ki a fene vagy te?
Honnan ismersz?
Ő mesélte neked?
Hol…
Hol van most?
Tudni akarod?
Akkor gyere velem!
Huszonhármas adat.
Az Oh Jun-ilből kinyert vér
nagyon hasonlít egy szörnyéhez,
de semmilyen tünetet nem mutat.
Bár előfordulhat, hogy elkezdett átváltozni,
nincsenek tünetei.
Csak pár órát volt odakint.
Meg kell tudnom, mi történt abban a pár órában.
Jelenleg azt tervezem,
hogy olyan stimulánsnak teszem ki az alanyt,
ami előidézheti az átváltozást.
Oh Jun-il!
Anyukád rád vár.
Hátra!
Nincs egyedül.
Nem fogok lőni.
Csak a gyereket viszem el.
Életben volt.
A feliratot fordította: Sátori Orsolya