WEBTOON SWEET HOME CARNBYJA KIMA I YOUNGCHANA HWANGA
SLATKI DOME
Jesi dobro?
Dođi. Opasno je.
Ha?
Hoćeš li ga ubiti?
Konačno je pristojan.
Čekaj ondje.
Jesi li ti Eun-yu?
Kako znaš moje ime?
Zbog tebe ih više nema.
Nisu opasni.
Čekaj…
Prestani.
Ne nju.
Vratimo se.
Gospodine.
Čudovišta će ići za zvukom.
Uđi i aktiviraj alarm.
Da, gospodine.
A ona?
Otprati je.
Do zone izolacije.
Da, gospodine.
Ajmo, gospođo.
Yong-seok je nestao s radijem, pa ne možemo kontaktirati stadion.
Eksplozija je bila baš glasna.
Sigurno je eksplozija mine kod vanjskog zida.
Znate samo po zvuku?
Jedino je ona mogla biti toliko glasna.
Ovdje narednik Lee Dong-jun.
Reci.
Na skeneru vidimo da su čudovišta u pokretu.
Kamo?
Prema stadionu.
Seok-chane.
Koliko do stadiona?
Bar 15 minuta.
SPORTSKI CENTAR, JAMSIL
Zaokreni.
Idemo što dalje od stadiona.
Bježimo?
Pripremite se.
Bez struje gorivo ne teče.
Nije važno. Nismo došli po gorivo.
Jin-ho.
Da, gospodine.
Vrijeme je da pokažeš što znaš.
BENZINSKA POSTAJA SAMJEON
Gdje su čudovišta?
Mislim da već nahrupljuju.
Savršeno.
Pokret!
Hajde.
Jin-ho, priprema.
Što čekaš?
Okidač nije spreman?
Mislim da čudovišta ometaju signal.
Stani.
-U rikverc? -Ne, otvori krov.
Dokad ovo trebamo raditi?
Umrijet ćemo štiteći kamp.
A da začepite i pucate?
Kim postaje sve nesmotreniji.
Ugasi motor.
Obustavite uzbunu.
Što ćemo sada?
Kako misliš?
Iskoristili smo sav C4 koji smo danas našli.
Kako ćemo raznositi čudovišta?
Dokle god je stadion siguran.
Da, naravno.
No što ako je sve u redu i potratili smo ga?
Vidjet ćemo kad se vratimo.
Žao mi je zbog sve muke.
Ne brinite se.
A Jun-il…
Potražit ću ga.
Brzo ćete ga vidjeti.
Gospodine, nije li ono Oh Jun-il?
Žao mi je zbog onog.
Čega?
Bio sam svojeglav.
I nemaran, čak i nakon razminiranja.
Zašto?
Mogao si umrijeti.
Nisam se htio…
kasnije kajati.
Znam kako je…
oklijevati…
i kajati se zbog neučinjenog.
Gospodine.
Smijem li otići?
Pozor.
Otkud eksplozija?
Jedna je radnica počela trčati.
Pokušavali smo rastaviti minu na koju su stali.
Tko je nadgledao obnovu zida?
Vojnik Park Chan-yeong.
Ja sam.
Dosta.
-Bar nitko nije ranjen. -A trkačica?
Je li uklonjena?
Park Chan-yeong.
Pokazivala je simptome učudovištenja,
pa je izolirana.
U izolaciji je?
Inzistirao sam na tome.
Yeong-hu.
Rekli ste da ćete štititi i stadion i naše ljude.
Vjerovao sam vam
i evo nas sad ovdje.
U godinu nam je dana umrlo više od pola ljudi!
Vi štitite ovo mjesto.
Ja ću odsad štititi svoje ljude.
Svaka čast svima.
Smijete ići.
Gospodine.
Jeste li vidjeli narednika Choija?
Što to govoriš?
Dogodio se incident.
Kasni u povratku.
I našli smo onoga koji je propustio prozivku.
ALKOHOL ZA ČIŠĆENJE
Ovdje nema nikoga. Izlazi.
Zašto si tako ljut?
Za upad ovamo možeš biti upucan.
U redu je.
Ionako idem u raj.
A pakao ne bi bio puno drugačiji od ovoga.
Jesi pio?
Da. Nešto alkohola.
Super.
Imam poslasticu koja bi mu dobro odgovarala.
Kakvu?
Zanimljivu priču.
Ne zanimaju me tvoje priče.
Ja sam znanstvenik.
Navodno je bila čistka.
Sjećaš se kad su raznijeli glavni stadion?
To nije bila pogreška.
Vrhuška je to isplanirala.
Gube kontrolu nad epidemijom,
pa čujem da su odlučili
sve istrijebiti.
Zašto je uopće važno?
Doktore, znam da je tebi važno.
Nisam baš smrtno ozbiljan.
Rekao sam, samo zanimljiva priča.
Nije.
Nisu sve ubili.
Pokušavali su ih potamaniti, no nisu uspjeli.
Niste li zato svi vi živi?
A ti zato ovdje živiš sjajan život, zar ne?
Nisam došao preživjeti.
Želiš li čuti stvarno zanimljivu priču?
Reci mi.
Pretvorio sam se u uho.
Ne znam možeš li je podnijeti.
Stvarno?
Zašto si tako tajanstven?
Imaš puno slobodnog vremena. Sigurno ćeš shvatiti.
Mislim…
Ma daj, doktore.
Ne pitam zabadava.
Ove sam osvojio kockanjem.
Odlazi.
Vrijeme je za san.
Dobro.
Zašto je pod tako klizak?
Past ćeš i slomiti glavu.
Mama.
Moram ići mami.
Ona klinka…
Tako mi je rekla.
Moram ići mami.
Što to imamo ovdje?
Hajde, šefe.
Drži stražu.
Nemoj ništa sebi maznuti.
Koji vrag?
Vježbam.
Zašto ne surađuješ?
Što je?
Uvijek kvariš zabavu.
Čovječe!
Grickalice.
Mesni doručak? Ma daj.
Kobasica.
Ajmo. Jest ćeš kad se vratimo.
Samo griz.
I ovo treba uzeti.
Nemamo više.
Je li još u nesvijesti?
Da.
Provjeri mu oči.
Jesu li zamućene?
Ne.
Provjeri ima li ožiljaka.
Cijeloga ga pretraži.
Ako ima otvorenu ranu, ubrizgaj mu antibiotik.
Što je ovo?
Ima ranu na ruci, no izgleda neobično.
Ma daj, čovječe.
Koji vrag?
Ti izgledaš gore od njega.
Dobro sam.
Što je ovo?
Nije ni opeklina ni modrica.
Kronične bolesti?
Nisam siguran.
Zar nema obitelj?
Pa…
Znači, mama mu je ona izolirana.
Popričajmo drugdje.
Zašto? Ionako će saznati.
No ipak…
Ne mislim da će umrijeti, pa se ne brini.
-Mama. -Zadržat ću ga ovdje.
Za svaki slučaj.
Nemoj samo stajati. Vrati se na posao.
Stajanje ga neće izliječiti.
Doktore.
Mogu li čudovišta birati koga napasti?
Zeleni tip može.
No ljude ne razlikuju.
Tako se samo čini jer nisu agresivni.
Što ako je napalo samo
jedno od dvoje ljudi?
Jesi li vidio nešto
ili te samo zanima?
-Mijenja li to odgovor? -Učudovištenje…
je psihička bolest.
Ako ćemo precizno, različiti su.
No načelno baš i nisu.
Proždre te tvojim željama
i zatoči te u svijetu koji je produkt tvog uma.
Posebna vrsta psihičke bolesti
koja rezultira fizičkom preobrazbom.
Pa…
Misliš da u ovim slijepim bićima još ima ljubavi i naklonosti?
Da.
Što god da si vidio
sigurno je bilo slučajnost.
Dobro. Molim vas, dobro se brinite o njemu.
Vojniče Park.
Kad to idući put vidiš, reci mi.
Čudovište koje si vidio.
Je li pokušavalo zaštititi osobu?
Bilo kako bilo, to neobično čudovište koje bira mete.
Još bolje ako ga uloviš.
Tko zna?
Možda nam pomogne riješiti zagonetku učudovištenja.
Sigurno se varam.
Čudovište koje štiti ljude?
Reci da ti je žao.
Reci da ti je žao!
Kako to misliš?
Rekla sam ti da se vratiš.
Rekla sam ti da je vani opasno.
Rekla sam ti da se vratiš!
I što ti se dogodilo s licem?
Tko ti je to učinio?
Neko čudovište?
Nije ništa.
Vidiš li ovo?
Od brige nisam isprala boju
i sad mi je kosa grozna.
Kako da nastavim
ako ti se nešto dogodi?
Ha?
Kako to misliš? Bit ćeš dobro.
Ma nema veze.
Pričat ću s tobom kad mi kosa bude prave boje.
I zaliječi nekako lice.
Mogu li vam pomoći?
POGON STRUJE
Žena sa simptomima.
Molim vas, izbacite je.
Čemu žurba?
Sigurno imate važnijeg posla.
Vama je sve u redu
jer je ona prva u mjesec dana
od stotina ljudi ovdje?
Ljudi se neće složiti.
Stalno zamišljaju najgore.
Učudovištenje nije zarazno?
Pa u krivu ste.
Širi se strahom i nervozom.
Pa sasijecite u korijenu.
To vam je posao.
Svatko…
bi mogao biti taj korijen.
I vi i ja.
Što želite reći?
To najgore što ljudi zamišljaju.
Mislite li da su čudovišta
ili to što bi se mogli pretvoriti u njih?
Otkako štitimo ovo mjesto
nikoga nije ubilo čudovište nastalo unutra.
No mnogi su svojevoljno otišli.
Ne suosjećam sa simptomatičnima.
Pokušavam preživjelima davati nadu.
Želim im pokazati
da mogu sami odlučivati čak i ako se pretvore.
Čemu nada u ovakvom svijetu?
Za nešto se moramo primiti.
Sigurno ga i vi imate.
Tračak nade za koji nitko drugi ne zna.
Krene li nagore…
morat ćete preuzeti odgovornost za to.
Hoću.
Sjedni.
Kako me nitko nikad ne posjećuje?
A ja sam kriva za to?
Tvoje mrzovoljno lice uništava poslovanje.
Nikad ni nije išlo.
Možda trebam promijeniti posao.
Ili da nađem novu radnicu?
Lijekove moraš zaraditi.
Ne likuj.
Neće me izliječiti.
Boljeg ovdje nema.
Bar redovno uzimaj antibiotik.
Ne da mi se zapošljavati nekoga novog.
Oče Petre.
Danas je sastanak, zar ne?
-Da. -Dobro.
Čujem da sastanci liječe čak i simptomatične.
-Tako je. -Ona je predložila da dođemo.
Stigli ste baš na vrijeme.
Jesi li poludjela?
Pusti! Kvragu.
Čuvala sam ovo za dan kad ga pozovem na spoj.
Stvarno.
Ovdje ti je baš udobno.
-Gle ovaj crtež. -Vrati ga.
-Nije li to svećenik Peter? -Ne.
Da, jest.
Duga kosa, crna odjeća s onim bijelim oko vrata…
Sigurno je on.
Čekaj.
Sviđa ti se?
Molim?
Hej, kamo idemo?
Ipak bih trebala biti zahvalna.
Da nije ovog mjesta,
vani bih umrla drhteći.
Imam pod na koji mogu leći
i krov koji me štiti od kiše.
Čak mi je i dijete uz mene.
Bilo bi krivo tražiti više.
Kakva hrpa sranja.
Brate.
Daj mi to.
Hej.
Rekli ste da moramo biti iskreni.
Vama je to iskreno? Sere.
Nastaviš li sve potiskivati i govoriti samo lijepo,
završit ćeš kao Jun-ilova mama.
A da ti onda počneš?
Postat ćeš čudovište budeš li potiskivao.
Pa izbaci to.
Razmišljaj o svima koji dolaze na ove sastanke.
Svi su još ljudi.
Razumiješ?
Ja bih idući govorio.
Ovo nikomu nisam rekao.
No ovih sam dana sretan.
Sve što moram je jesti.
Onda odem spavati.
Nikomu nije ni bolje ni lošije nego drugima.
Završimo tu sastanak.
I ja bih priznala. Mislim da mi se sviđate.
Ne.
Stvarno mi se sviđate.
Ne možeš to samo tako izvaliti.
Budite sretni zajedno.
Čovječe, kakav prizor.
Ne dolazite?
Ne slušajte ta sranja.
-Nije svećenik kriv. -Ajmo.
Oče.
Mogu li vas tražiti uslugu?
Naravno, kakvu?
Radi se o Jun-ilovoj mami.
Biste li je posjetili?
Vi smijete otići bez dozvole.
Moglo bi vas koštati.
Aha.
No recimo da je pro bono.
Uđi.
U zoru ću ići tražiti narednika Choija.
Misliš da to Yong-seok želi?
Kako ti je ovdje biti vojnik?
Kažete da je svojevoljno otišao?
Ne možemo znati da nije.
To ne mijenja ništa.
Ići ću ga naći.
-Ne dopuštam. -Gospodine.
Ne možemo zbog njega sve izložiti riziku.
Prošli ste pravu muku zbog simptomatične osobe.
No tako lako dižete ruke od podređenog.
Ne.
Pokušavam vas zaštititi.
Više ne vjerujem tim riječima.
Što je tebi Vod?
Ti ljudi izlascima riskiraju živote.
Čast i dostojanstvo Voda?
Čemu to kad svi budemo mrtvi?
Zato te ne mogu pustiti.
Želiš ići naći Yong-seoka?
Pristaju li svi?
Pitam želi li ga tražiti cijeli Vod.
Koliko ih je umrlo
zbog tvoje nepromišljenosti?
Naredniče Kim.
Nadam se da ćeš biti
drugačiji od mene.
Postali ste kukavica, gospodine.
Je li uopće jestivo?
Ne morate jesti.
Bolje nemamo.
Ovo dobivam za riskiranje života?
Prijavio sam se samo kako bih mogao redovito jesti.
Kakvo razočaranje.
Hej, Jin-ho.
Još nema signala?
Ne, gospodine.
Možda jer smo pod zemljom.
Da ga odnesem gore?
Postavio sam repetitor, pa bi signal trebao proći.
Uživaš?
Kako sad možeš jesti?
Yong-seok nas je napustio.
Pripazi na jezik.
Marinci su časni.
Ma slažem se, gospodine.
No stalno ste ga zafrkavali.
Jeste ga vidjeli ovih dana?
Stalno je izgledao sumorno.
Bilo je sigurno da će pobjeći.
Čak i tad Yong-seok…
ne bi to učinio.
Zna koliko je vani opasno.
Možda je prolazio kroz učudovištenje.
I nije htio…
Seronjo.
Rekao sam da pripaziš na jezik.
Udario si me?
Misliš da si faca?
-Hoćemo, muški? -Uzmaknite.
Ne miješaj se, seronjo.
Dosta.
Prestanite.
ANTIBIOTIK CEFALOSPORIN
Ukrao si lopticu moga brata, ha?
Zašto bih kad su loptice posvuda?
Tu poderanu.
Moj je brat želi.
Pa je daj.
Moja je.
Ništa ovdje nije tvoje.
-Tko kaže? -Moj tata.
Hej.
Čujem da ti je sestra kuja.
Ti si onda kujin brat.
Pa nemaš pravo posjedovati ništa.
On je čudovište. Kradljivo čudovište.
Prestani!
-Ostavi ga. -Pusti!
Ostavi ga.
Gubite se, obojica.
Odmah!
Ti se pazi.
Pusti!
Što je to bilo?
Jesi siledžija?
Radije bi da ih pustim, kao ti?
-Kim Yeong-su. -Kažu da je sam kriv
onaj kojeg prebiju ili pokradu.
U takvom svijetu živimo.
I ti bi trebala sve pobiti.
Nemoj im popuštati.
-Kim Yeong-su. -Ja ću tako.
Kad povrijediš druge…
sve ti se to vrati.
Stvarno? Je li?
-Da. -Zašto ja onda patim?
Bio sam dobar, kako mi je tata rekao.
Ako nisam ništa zgriješio, zašto su svi oko mene umrli?
Zašto sam ostao samo ja?
Više ne vjerujem odraslima.
Pa trebaš živjeti kako god želiš.
I ja ću tako.
Koji vrag?
Oh Jun-ile.
Što si…
Kamo je otišao?
Jesi siguran?
Nisi je čuo?
Ona je rekla da jest.
Jesi poludio?
Opreza nikad dosta.
Dovraga, curi mu krv iz nosa.
Kvragu.
Što si učinio?
Sretni?
Vidiš?
Jesi zadovoljan?
Nisi morao pretjerati.
Derište ludo.
Mama.
Mama, doma sam.
Izašao sam i…
Mama, gdje…
Yeong-su.
Gdje je moja mama?
Pretvorila se u čudovište.
Ha?
Curila joj je krv i pretvorila se u čudovište!
Onda neće umrijeti?
Ne, hoće.
Ljudi će je ubiti.
Oče, što vas dovodi ovamo?
Da i ja jednom doprinesem.
Slobodno se ispovjedite ako želite.
Stvarno sam mislila da ću umrijeti
kad sam vidjela da dolazite.
Zapravo ne umirete.
Sad vam je teže umrijeti.
Ljudima je puno lakše.
U pravu ste.
Nemam što ispovjediti,
no htjela sam nešto pitati.
Ne mogu vam odgovoriti. Samo ću slušati.
Što sam toliko mogla zgriješiti da zaslužim ovo?
Svi griješe.
Samo niste imali sreće.
Kako Bog može biti tako okrutan do samog kraja?
Nikad nisam ni puno priželjkivala.
Pa zašto me onda ovako tjera u kut?
Pitajte ga kad ga vidite.
Pitajte ga zašto sve ovo dopušta.
I ja bih htio znati.
Zapravo sam čudovište pitala baš to.
Rekla sam,
„Čudovište, molim te, odgovori mi.”
Što je reklo?
Mislim, ništa nisam čula.
Čudovište nije govorilo.
Drugi kažu da pričaju s njima,
pa zašto moje ne priča sa mnom?
I Bog i čudovište me samo žele mučiti!
Zapravo nas ne muči…
ni Bog ni čudovište.
Nego najbliskija osoba.
Ta je osoba vaš Bog i čudovište.
Vama je to bio vaš sin.
Bio je vaš Bog
i vaše čudovište.
No ipak…
Ipak sam htjela biti s njim.
Mama…
Želim obići mamu.
Zar se nisi jutros iskradao?
Ne vidiš da sam na noćnoj straži zbog tebe?
Upozoravam te. Gubi se.
Dajte da vidim mamu.
Želim izaći!
-Hej! -Zašto se ne otvara?
Hej!
-Ti mali… -Prestanite.
Prestanite.
-Pa… -Želim ići.
Mrzim to.
Što?
Vašu surovost
i stalnu sklonost nasilju.
On je moj pacijent.
Niste to znali?
Kako bih znao?
Neznanje nije zločin, pa ću sad prijeći preko toga.
No idući mu put popustite.
Možda je vredniji od vas.
Pusti.
-Želim izaći. -Dođi. Jesi dobro?
-Dođi. Ajmo. -Mama…
-Mama nije tu. Slijedi me. -Gdje je?
Ajmo ovuda.
Osjećaš li se dobro?
Čuješ li išta?
Što se dogodilo vani? Koga si sreo?
Jesi li išta dirao? Je li te išta ugrizlo?
Ma i nije zarazno.
-Što se dogodilo vani? -Mama.
Mama je čudovište?
Ha?
Moram otići mami.
-Saberi se. -Moram do nje.
-Mami? -Gdje je mama?
Mami? Znači, želiš ići mami?
Odvest ću te do nje.
Stvarno?
Ali prvo moramo popričati.
O čemu?
Otkud ti ovo?
Zar se ne sjećaš?
Dijete.
Molim?
Neko je dijete bilo…
kod nekog cvijeća
i drveća.
Djevojčica.
Gurala je.
Možeš li ponoviti?
-Dijete i cvijeće? -Ne znam.
Moram ići mami.
Razmisli.
Sjeti se.
Koja je više svrha?
Šefice Ji.
Život je smiješna stvar.
Konačno mi je bolje sad kad sam čudovište.
Gledajte.
Vratili su mi se zubi.
Ono što sam vam ranije rekla.
Jeste li se odlučili?
Da.
Sutra odlazim.
Mudra odluka.
Pomoći ću vam kod odlaska.
Ha?
Kako?
Hoćete li mi dati da vidim Jun-ila?
Može.
B2, UKUPNO: 432, MRTVIH: 31, ŽIVIH: 401
B2 PREŽIVJELI
VOD VRANA UKUPNO: 60, MRTVIH: 32, ŽIVIH: 28
NAREDNIK CHOI YONG-SEOK
Još ste budni.
Nisam mogao spavati.
Pa? Što je?
Radi se o Yong-seoku.
Viđa se s nekime.
I ona je prilično bolesna.
Yong-seok se obećao pobrinuti…
da preživi.
Mislim da je otišao u bolnicu…
ili u ljekarnu.
Tko je ona?
Zašto se miješaš?
Samo radim što moram.
Često me krivo shvaćaju.
Umreš li ovdje, ljudi će okriviti mene.
Ne sprečavaj me.
Onda me ne gnjavi i umri negdje gdje te ne vidim.
Prije smrti bi trebala jesti.
POČIVAJ U MIRU
Do Sang-jin.
Uz tebe svi umru.
Neka me onda prestanu pratiti.
Hoću li i ja ubrzo?
Mislila sam da znaš.
Možda se dugo ne vratim.
A iskupljenje za smrt mog muža?
Nikad nisam rekla da sam ga ubila.
To više nije važno.
Nekoć sam te htjela ubiti.
No odlučiti
osvetiti se ili oprostiti ti
mogu samo ako se praviš nevina ili moliš za oprost.
A ti nisi učinila nijedno.
Pa, jesi sad odlučila?
Da.
Pričekat ću
da se…
pretvoriš u čudovište.
Ne mogu ti oprostiti jer te želim ubiti.
No ne mogu te ubiti
jer ne želim biti ubojica poput tebe.
Vlastitim ću te rukama ubiti
kad se pretvoriš u čudovište.
Pa nemoj vani umrijeti.
To bi me baš razočaralo.
Sigurno si na straži.
Hvala na službi.
Zašto se Jun-il onako ponašao?
Je li dobro?
Nije bilo ništa.
Pa to je olakšanje.
Vidio sam ga
kako jutros prati Lee Eun-yu.
Sa Sang-jinom i Dong-gijem.
Njih trojica.
Jesi siguran?
Kunem se njegovim imenom.
Ali njih dvojicu ne vidim.
Danas imam samo ovo.
Konzervu sam dala nekome drugome.
Opet izlaziš?
Uhodiš me?
Sigurno ti je uzbudljivo.
Pričaš o sebi?
Vidim da su te opet prebili.
A da si prije razgovora pogledaš lice?
Gledaj svoga posla.
Prestani solirati.
Izlažeš opasnosti i sebe i cijelo ovo mjesto.
Znaš što?
Ove mačke riskiraju živote da dođu jesti.
Čak i mačke znaju da treba riskirati život
da dobiješ što želiš.
Tu sam crvenu vrpcu već vidio.
Ne budi znatiželjan i prestani me uhoditi.
Mogao bi završiti mrtav.
Jesi li zato ubila
Sang-jina i Dong-gija?
Zanima te kako su umrli?
Opet je bila ona osoba, zar ne?
Osoba koju tražiš.
Ili je čudovište?
Tu noć incidenta
muž šefice Ji je umro, no ti si preživjela.
Čudovišta biraju mete?
Nemoguće.
A i…
ta crvena vrpca koju imaš…
Što to dovraga govoriš?
To te čudovište štiti, zar ne?
I ti ga tražiš.
Zar ne?
Ti si ona klinka od ranije.
Jesi li ga već srela?
Tko si, dovraga?
Kako me znaš?
Je li ti rekao?
Gdje…
Gdje je sada?
Želiš znati?
A da pođeš sa mnom?
Podaci broj 23.
Krv izvađena iz Oh Jun-ila
jako je slična čudovišnoj,
no on ne pokazuje nikakve simptome.
Iako ima mogućnost učudovištenja,
nema simptoma.
Vani je bio samo nekoliko sati.
Moram saznati što se dogodilo za to vrijeme.
Trenutno
subjekt planiram izložiti podražaju koji bi mogao pobuditi
učudovištenje.
Oh Jun-ile.
Posjetimo tvoju mamu.
Ne prilazi.
Nije sama.
Neću pucati.
Samo ću pokupiti dijete.
Bila je živa.
Prijevod titlova: Mario Komljenović