WEBTOON-HISTORIEN SWEET HOME AF CARNBY KIM OG YOUNGCHAN HWANG
SWEET HOME
Er du okay?
Kom her. Det er farligt.
Hvad?
Vil du dræbe ham?
Endelig opfører han sig pænt.
Vent derovre.
Er du Lee Eun-yu?
Hvordan kender du mit navn?
De er alle væk på grund af dig.
De er ikke skadelige.
Vent lidt…
Stop det.
Ikke hende.
Lad os gå tilbage.
Herre.
Monstrene kommer efter larmen.
Gå ind og start alarmen.
Javel.
Hvad med hende?
Eskortér hende.
Til isolationsområdet.
Javel.
Kom så, frue.
Yong-seok forsvandt med radioen, så vi kan ikke kontakte stadionet.
Eksplosionen larmede ret meget.
En mine må være eksploderet ved ydermuren.
Kan du høre det på lyden?
Det er det eneste, der kan lave så høj en lyd.
Oversergent Lee Dong-jun her.
Tal til mig.
Monstrene er i bevægelse nær scanneren.
På vej hvorhen?
De er på vej mod stadionet.
Seok-chan.
Hvor langt er der til stadionet?
Mindst 15 minutter.
SPORTSKOMPLEKS, JAMSIL STADION
Vend den om.
Vi skal så langt væk fra stadionet som muligt.
Stikker vi af?
Gør jer klar.
Den pumper ikke benzin uden elektricitet.
Det er lige meget. Vi er her ikke for at tanke op.
Jin-ho.
Ja?
Tid til at bruge dine evner.
SAMJEON TANKSTATION
Hvor er monstrene?
Jeg tror, de allerede sværmer ind.
Perfekt.
Kom så!
Afsted.
Jin-ho, gør dig klar.
Hvad venter du på?
Er udløseren ikke klar?
Jeg tror, monstrene forstyrrer signalet.
Stop her.
-Skal vi bakke? -Nej, åbn taget.
Hvor længe skal vi blive ved?
Vi kommer til at dø for at redde lejren.
Kan du ikke bare holde kæft og skyde?
Kim bliver mere og mere dumdristig.
Sluk motoren.
Afbryd nødsignalet.
Hvad gør vi nu?
Hvad mener du?
I dag har vi brugt alt det C4, vi har.
Hvordan skal vi nu sprænge monstrene i luften?
Så længe stadionet er sikkert.
Jeg mener, ja.
Hvad hvis tilflugtsstedet er okay, og vi har spildt det?
Vi får se, når vi kommer tilbage.
Jeg beklager ulejligheden.
Tænk ikke på det.
Angående Jun-il…
Jeg leder efter ham.
Du møder ham snart.
Er det ikke Oh Jun-il?
Jeg er ked af det tidligere.
Af hvad?
Jeg handlede på egen hånd.
Jeg var dumdristig, selv efter landminen blev desarmeret.
Hvorfor gjorde du det?
Du kunne være død.
Jeg ville ikke…
…fortryde det senere.
Jeg ved, hvordan det føles…
…at tøve…
…og fortryde ikke at have gjort noget.
Herre.
Må jeg gå?
Hør efter.
Hvad forårsagede eksplosionen?
Der var en løber blandt arbejderne.
Vi prøvede at desarmere en landmine, de trådte på.
Hvem overvågede restaureringen af muren?
Menig Park Chan-yeong, herre.
Det var mig.
Det er nok.
-I det mindste kom ingen til skade. -Hvad med løberen?
Er de blevet fjernet?
Park Chan-yeong.
De viste symptomer på forvandling,
så vi har sat dem i isolation.
Isolation?
Jeg insisterede på det.
Yeong-hu.
Du sagde, du ville beskytte både stadionet og vores mænd.
Jeg stolede hele tiden på dig,
men se, hvad det har ført til.
Over halvdelen af vores mænd er døde det sidste år!
Du beskytter dette sted.
Jeg beskytter mine mænd fra nu af.
Godt arbejde, alle sammen.
I kan gå.
Herre.
Har du set oversergent Choi?
Hvad snakker du om?
Der var en hændelse.
Han kommer sent tilbage.
Og vi har fundet ham, der ikke kom til navneopråbet.
HUSHOLDNINGSSPRIT
Her er ingen. Ud med dig.
Hvorfor er du så vred?
Du kan blive skudt for at brase ind.
Det er fint.
Jeg skal alligevel i himlen.
Og helvede er ikke meget anderledes end det her.
Har du drukket?
Ja. Jeg har drukket sprit.
Det er godt.
Jeg har en lækker lille snack, der passer godt til.
Hvad er det?
En interessant historie.
Jeg er ikke interesseret i dine historier.
Jeg er en videnskabsmand.
Det var åbenbart en oprydningsoperation.
Kan du huske, da missilerne sprængte stadionet i luften?
Det var ikke en fejl.
Cheferne havde planlagt det.
Da forvandlingsepidemien kom ud af kontrol,
hørte jeg, at de besluttede
at udslette alle.
Hvorfor betyder det noget nu?
Det ved jeg, det gør for dig, doktor.
Jeg prøver ikke at være alvorlig.
Som sagt er det bare en interessant historie.
Det er det ikke.
De dræbte ikke dem alle.
De prøvede at udrydde alle, men det mislykkedes.
Er det ikke derfor, I folk er i live?
Og du lever et godt liv her takket være det, ikke?
Jeg kom ikke her for at leve.
Vil du høre en meget interessant historie?
Fortæl mig den.
Jeg er lutter øren.
Jeg ved ikke, om du kan klare den.
Seriøst?
Hvorfor er du så hemmelighedsfuld?
Du har masser af tid. Du skal nok finde ud af det.
Jeg mener…
Kom nu, doktor.
Jeg beder ikke om den gratis.
Jeg vandt de her ved at gamble tidligere.
Ud med dig.
Det er sengetid.
Fint.
Hvorfor er gulvet så glat?
Du falder og slår hovedet.
Mor.
Jeg må hen til min mor.
Det barn…
Barnet bad mig gøre det.
Jeg må hen til min mor.
Lad os se, hvad vi har her.
Kom nu, chef.
Hold udkig.
Du har bare ikke at gemme noget.
Hvad fanden var det?
Træning.
Bang!
Hvorfor spiller du ikke med?
Hvad?
Du suger morskaben ud af alt.
Hold da kæft!
Snacks.
Dåseskinke? Det er løgn.
Pølse.
Kom så. Du kan spise, når vi kommer tilbage.
Bare én bid.
Vi bør også tage det her.
Vi er løbet tør.
Er han stadig bevidstløs?
Ja.
Tjek hans øjne.
Er hans øjne ude af fokus?
Nej.
Tjek, om han har nogle ar.
Gennemsøg hver en krog.
Hvis han har et åbent sår, så giv ham antibiotika.
Hvad er det her?
Han har et sår på armen, men det ser underligt ud.
Kom nu, mand.
Hvad fanden?
Du ser værre ud end ham.
Jeg har det fint.
Hvad er det her?
Det er ikke et brandsår eller et blåt mærke.
Nogen kroniske sygdomme?
Jeg er ikke sikker.
Har han ikke familie?
Tja…
Så det er hans mor, der er blevet isoleret.
Lad os tale et andet sted.
Hvorfor? Han finder alligevel ud af det.
Men alligevel…
Jeg tror ikke, han dør, så bare rolig.
-Mor. -Jeg holder ham her
for en sikkerheds skyld.
Stå ikke bare der. Tilbage til arbejdet.
Det hjælper ikke at stå her.
Doktor.
Kan monstre vælge, hvem de vil angribe?
Grønne typer kan.
Men de kan ikke kende forskel på mennesker.
Det virker bare sådan, fordi de ikke er aggressive.
Hvad hvis det kun angreb
et ud af to mennesker?
Så du noget,
eller spørger du bare af nysgerrighed?
-Ændrer det svaret? -Forvandling…
…er en psykisk sygdom.
Teknisk set er de anderledes.
Men helt generelt er de ikke så anderledes.
Den opsluger dig i dit eget begær
og fanger dig i en verden, som dit sind har skabt.
Det er en særlig psykisk sygdom,
som fører til fysisk metamorfose.
Så…
…tror du, disse blinde væsner har kærlighed og venskab i sig?
Jeg forstår.
Hvad end det var, du så,
er jeg sikker på, det var et tilfælde.
Okay. Pas godt på ham.
Menig Park.
Næste gang du ser det, så sig til.
Monsteret, du så.
Prøvede det måske at beskytte personen?
Nå, men monsteret, der vælger sine mål.
Endnu bedre, hvis du fanger det.
Hvem ved?
Det kan måske hjælpe os med at løse mysteriet om forvandling.
Jeg må tage fejl.
Et monster, der beskytter mennesker?
Sig undskyld.
Sig undskyld!
Hvad mener du?
Jeg sagde, du skulle komme tilbage.
Jeg sagde jo, det var farligt derude.
Jeg sagde, du skulle komme tilbage!
Og hvad er der sket med dit ansigt?
Hvem har gjort det?
Var det et monster?
Det er ingenting.
Kan du se det her?
Jeg kunne ikke fjerne farven i tide, fordi jeg var så bekymret,
og nu er mit hår ødelagt.
Hvordan skal jeg kunne fortsætte,
hvis der sker dig noget?
Hvad?
Hvad mener du? Du skal nok klare den.
Glem det.
Vi tales ved, når mit hår har den rette farve.
Og smør noget medicin på dit ansigt.
Kan jeg hjælpe dig?
ELRUM
Damen med symptomerne.
Smid hende ud med det samme.
Hvorfor så travlt?
Du må have vigtigere ting at se til.
Tror du, alt er i orden,
fordi hun er den første, vi har haft i en måned
ud af hundredvis af mennesker her?
Sådan tænker folk ikke.
De forestiller sig altid det værste.
Smitter forvandling ikke?
Du tager fejl.
Det spreder sig gennem frygt og angst.
Så tag det i opløbet.
Det er dit job.
Enhver…
…kunne være det,
inklusive dig og mig.
Hvad prøver du at sige?
Det "værste", folk forestiller sig.
Tror du, det er monstrene,
eller at de måske selv bliver et?
Så længe vi har bevogtet stedet,
er ingen blevet dræbt af et monster, der er dukket op indefra.
Men mange er rejst af egen fri vilje.
Jeg er ikke medfølende overfor dem med symptomer.
Jeg prøver at give håb til de overlevende.
Jeg vil vise dem,
at de kan træffe deres egne valg, selv hvis de forvandler sig.
Hvad nytter håb i en verden som denne?
Vi har brug for noget at holde fast i.
Du har sikkert også et.
Et lyspunkt, som ingen andre kender til.
Hvis det hele bliver værre…
…skal du tage ansvar for det.
Det skal jeg nok.
Sid ned.
Hvorfor får jeg aldrig besøg?
Hvordan er det min skyld?
Dit dystre ansigt kører forretningen i sænk.
Forretningen gik aldrig godt.
Måske skulle jeg finde et nyt arbejde.
Eller måske en ny medarbejder?
Du skal gøre dig fortjent til din medicin.
Du skal ikke hovere.
Det her vil ikke kurere mig.
Det er det bedste, du kan få her.
Tag i det mindste denne antibiotika regelmæssigt.
Jeg gider ikke hyre en ny.
Fader Peter.
Vi har et vidnesbyrdsmøde i dag, ikke?
-Ja. -Okay.
Jeg har hørt, at disse møder kan kurere folk med symptomer.
-Nemlig. -Damen foreslog, at vi kom.
I kommer lige til tiden.
Er du gået fra forstanden?
Slip mig! Pokkers.
Jeg gemte den til den dag, jeg vil invitere ham ud.
Seriøst.
Du må føle dig godt tilpas her.
-Se denne tegning. -Giv mig den.
-Er det ikke fader Peter? -Nej.
Jo, det er.
Langt hår, sort tøj med den hvide ting om halsen…
Det er helt sikkert ham.
Vent.
Kan du lide ham?
Hvad?
Hey, hvor skal vi hen?
Jeg bør stadig være taknemmelig.
Hvis det ikke var for dette sted,
ville jeg have levet resten af mit liv i frygt.
Jeg har et gulv at ligge på
og et tag til at holde mig fra regnen.
Jeg har endda mit barn med mig.
Det ville være forkert at bede om mere.
Sikke noget pis.
Bror.
Giv mig den.
Hey.
Du sagde, vi skulle være ærlige.
Kalder du det ærlighed? Hun er fuld af lort.
Hvis du holder det inde og kun siger søde ting,
ender du som Jun-ils mor.
Hvorfor lægger du så ikke ud?
Du bliver et monster, hvis du holder det inde.
Så luk det ud.
Tænk på alle, der har været til møderne.
De er stadig mennesker.
Forstår I det?
Jeg vil være den næste.
Jeg har ikke sagt det til nogen.
Men jeg er glad for tiden.
Jeg skal bare spise.
Og så går jeg i seng.
Ingen har det bedre eller værre end andre.
Lad os afslutte mødet her.
Jeg vil også tilstå. Jeg tror, jeg kan lide dig, fader.
Nej.
Jeg kan godt lide dig.
Du kan ikke bare buse ud med det.
Jeg håber, I bliver lykkelige sammen.
Sikke et syn.
Kommer I ikke?
Lyt ikke til det lort.
-Det er ikke faders skyld. -Lad os gå.
Fader.
Må jeg bede om en tjeneste?
Ja, hvad er det?
Det er om Jun-ils mor.
Vil du besøge hende?
Du kan forlade området med tilladelse.
Det kan koste dig lidt.
Jaså.
Men jeg kalder det bare pro bono.
Kom ind.
Jeg leder efter oversergent Choi ved solopgang.
Tror du, det er det, Yong-seok ønsker?
Hvordan har du det med at være soldat her?
Siger du, han rejste af egen fri vilje?
Vi kan ikke være sikre på, han ikke gjorde.
Det ændrer ikke noget.
Jeg tager ud og finder ham.
-Det tillader jeg ikke. -Herre.
Vi kan ikke udsætte alle for fare for hans skyld.
Du gik så meget igennem for et individ med symptomer.
Men du svigter hurtigt din underordnede.
Nej.
Jeg prøver at beskytte jer.
Jeg stoler ikke længere på de ord.
Hvad betyder delingen for dig?
De mænd risikerer deres liv for at komme derud.
Delingens ære og værdighed?
Hvad nytter det, når vi alle er døde?
Derfor kan jeg ikke lade dig gå.
Vil du finde Yong-seok?
Er alle ombord?
Jeg spørger, om hele delingen vil lede efter ham.
Hvor mange mænd er døde
på grund af din skødesløshed?
Sergent Kim.
Jeg håber, du vil være
anderledes end mig.
Du er blevet en kujon, herre.
Er det overhovedet spiseligt?
Du behøver ikke spise det.
Det er det bedste, vi kan få.
Er det takken for at risikere mit liv?
Jeg meldte mig kun, så jeg kunne få almindelig mad.
Det er en skuffelse.
Hey, Jin-ho.
Intet signal endnu?
Nej.
Måske er det, fordi vi er under jorden.
Skal jeg tage den med ovenpå?
Jeg installerede en forstærker, så signalet burde komme igennem.
Nyder du det?
Hvordan kan du spise nu?
Yong-seok har forladt os.
Var din mund.
Marinesoldater har værdighed.
Jeg er ikke uenig med dig.
Men du lavede altid sjov med ham.
Har du set Yong-seok for tiden?
Han så altid trist ud.
Han ville stikke af før eller siden.
Men Yong-seok…
…ville ikke gøre det.
Han ved, hvor farligt det er derude.
Måske blev Yong-seok forvandlet.
Og han ville ikke…
Dit dumme svin.
Jeg sagde, pas på, hvad du siger.
Slog du mig lige?
Tror du, du er sej?
-Skal vi slås mand mod mand? -Hold dig væk.
Bland dig udenom, dit svin.
Det er nok.
Gå ikke videre med det.
ANTIBIOTIKA CEPHALOSPORIN
Du stjal min brors baseball, ikke?
Hvorfor skulle jeg stjæle hans, når der er bolde overalt?
Den ødelagte baseball.
Min bror vil have den.
Så giv mig den.
Den her er min.
Intet her er dit.
-Siger hvem? -Min far.
Hey.
Jeg har hørt, din søster er en kælling.
Så du er bror til en kælling.
Så du har ikke ret til at eje noget.
Han er et monster. Et tyvagtigt monster.
Stop det!
Stop!
-Slip ham. -Slip!
Slip ham.
Væk herfra, begge to.
Nu!
Du må hellere passe på.
Slip mig!
Hvad var det?
Er du en bølle?
Skulle jeg lade dem få deres vilje ligesom dig?
-Kim Yeong-su. -De siger, det er ens egen skyld,
hvis man bliver slået eller stjålet fra.
Det er den verden, vi lever i.
Man bør bare dræbe alle.
Lad dem ikke få deres vilje.
-Kim Yeong-su. -Det vil jeg gøre.
Når du sårer andre…
…kommer det hele tilbage til dig.
Virkelig?
-Ja. -Hvorfor har jeg så ondt?
Jeg var god, som far sagde, jeg skulle være.
Hvorfor døde alle omkring mig, når jeg ikke havde gjort noget galt?
Hvorfor er jeg den eneste tilbage?
Jeg stoler ikke på voksne mere.
Så du skal leve, som du vil.
Jeg gør det samme.
Hvad fanden?
Oh Jun-il.
Hvad har du…
Hvor blev han af?
Er du sikker?
Hørte du hende ikke?
Det sagde hun, hun var.
Er du gået fra forstanden?
Vi kan ikke være for forsigtige.
Han har næseblod, for pokker.
For fanden da.
Hvad har du gjort?
Glad?
Se?
Er du tilfreds?
Du behøvede ikke gå så vidt.
Din skøre lille møgunge.
Mor.
Mor, jeg er hjemme.
Jeg gik udenfor og…
Mor, hvor…
Yeong-su.
Hvor er min mor?
Hun blev til et monster.
Hvad?
Hun fik næseblod og blev til et monster!
Dør hun så ikke?
Jo, det vil hun.
Folk vil dræbe hende.
Hvad bringer dig helt herud, fader?
Jeg ville gøre min del for en gangs skyld.
Hvis du har en tilståelse, så sig frem.
Jeg troede virkelig, jeg skulle dø,
da jeg så dig komme.
Teknisk set er du ikke døende.
Det er sværere for dig at dø nu.
Det er meget nemmere at dø som menneske.
Du har ret.
Jeg har intet at tilstå,
men jeg ville bare spørge.
Jeg kan ikke give dig et svar. Jeg lytter bare.
Hvilken synd har jeg begået for at fortjene dette?
Alle begår synder.
Du var bare uheldig.
Hvordan kan Gud være så ond til det sidste?
Jeg har aldrig ønsket mig meget i livet.
Så hvorfor trænger han mig op i en krog?
Spørg ham, når du ser ham.
Spørg ham, hvorfor han lod alt dette ske.
Det vil jeg også gerne vide.
Jeg spurgte monsteret om det samme.
Jeg sagde:
"Monster, svar mig venligst."
Hvad sagde det?
Jeg kunne ikke høre noget.
Monstret talte ikke.
Alle andre siger, at monstrene taler til dem,
så hvorfor taler mit ikke til mig?
Både Gud og monstret vil torturere mig!
Det, der virkelig piner os…
…er ikke Gud eller et monster.
Det er personen tættest på os.
Den person er din gud og dit monster.
For dig var det din søn.
Han var din gud
og dit monster.
Men jeg…
Jeg ville stadig være sammen med ham.
Mor…
Jeg vil se mor.
Blev du ikke taget i at snige dig ud om morgenen?
Kan du ikke se, jeg er på nattevagt på grund af dig?
Jeg advarer dig. Forsvind.
Lad mig se min mor.
Jeg vil ud!
-Hey! -Hvorfor vil den ikke åbne?
Hey!
-Din lille… -Stop det.
Stop det.
-Nå, men… -Jeg vil ud.
Jeg hader det her.
Hvad mener du?
Din barbariske måde
at ty til vold hele tiden.
Han er min patient.
Vidste du ikke det?
Hvordan skulle jeg vide det?
Uvidenhed er ikke en forbrydelse, så jeg lader det fare denne gang.
Men vær sød ved ham næste gang.
Han er måske mere værd end dig.
Giv slip.
-Jeg vil ud. -Kom her. Er du okay?
-Kom her. Kom så. -Mor…
-Din mor er der ikke. Kom med mig. -Hvor er mor?
Lad os gå denne vej.
Har du det godt?
Hører du syner?
Hvad skete der udenfor? Hvem mødte du?
Rørte du ved noget eller blev bidt af noget?
Nå, men det smitter ikke.
-Hvad skete der derude? -Mor.
Er mor et monster?
Hvad?
Jeg må hen til mor.
-Tag dig sammen. -Jeg må hen til hende.
-Hvad? Mor? -Hvor er mor?
Mor? Så du vil hen til din mor.
Jeg tager dig hen til hende.
Virkelig?
Men før jeg gør det, må vi tale sammen.
Om hvad?
Hvordan fik du det her?
Kan du ikke huske det?
Et barn.
Hvad?
Der var et barn…
…hvor der var blomster
og træer.
Det var en pige.
Hun skubbede.
Kan du sige det igen?
-Et barn og blomster? -Jeg ved det ikke.
Jeg må hen til mor nu.
Tænk.
Husk det.
Hvad er pointen nu?
Chef Ji.
Livet er en spøjs ting.
Jeg har det endelig bedre, nu hvor jeg er et monster.
Se.
Jeg har fået mine tænder tilbage.
Angående det, jeg sagde tidligere.
Har du besluttet dig?
Ja.
Jeg rejser i morgen.
Klogt valg.
Jeg hjælper dig, når du rejser i morgen.
Hvad?
Hvordan?
Vil du lade mig se Jun-il?
Klart.
B2 ANTAL OVERLEVENDE TOTAL: 432 DØD: 31 LEVENDE: 401
B2 OVERLEVENDE
KRAGEDELINGEN TOTAL: 60 DØD: 32 LEVENDE: 28
CHOI YONG-SEOK, OVERSERGENT
Du er stadig oppe.
Jeg kunne ikke sove.
Hvad så?
Det er om Yong-seok.
Han har set lidt til en.
Og hun er ret syg.
Yong-seok sagde, han ville sørge for…
…at hun overlever.
Jeg tror, han tog til et hospital…
…eller et apotek.
Hvem er kvinden?
Hvorfor blander du dig?
Jeg gør bare, hvad jeg skal.
Jeg bliver ofte misforstået.
Hvis du dør her, vil folk pege fingre ad mig.
Stop mig ikke.
Så lad være med at genere mig og dø et sted, hvor jeg ikke kan se dig.
Du bør spise, før du dør.
HVIL I FRED
Do Sang-jin.
Alle dør, når de involverer sig med dig.
Så få ikke folk til at skygge mig.
Dør jeg også snart?
Jeg troede, du ville vide det.
Jeg kommer måske ikke tilbage foreløbig.
Du sagde, du ville gøre det godt igen for at dræbe min mand.
Jeg har aldrig sagt, jeg dræbte ham.
Det er lige meget nu.
Før havde jeg lyst til at dræbe dig.
Men jeg kan kun beslutte,
om jeg vil tage hævn eller tilgive dig,
hvis du spiller uskyldig eller beder om tilgivelse.
Men du har ikke gjort nogen af delene.
Har du så besluttet dig nu?
Ja.
Jeg vil vente
til øjeblikket…
…du bliver til et monster.
Jeg kan ikke tilgive dig, fordi jeg vil dræbe dig.
Men jeg kan ikke dræbe dig,
fordi jeg vil ikke være morder som dig.
Jeg dræber dig med mine egne hænder,
når du bliver til et monster.
Så lad være med at dø derude.
Jeg ville blive meget skuffet.
Du må være på patrulje.
Tak for din tjeneste.
Hvorfor opførte Jun-il sig sådan før?
Er han okay?
Det var ingenting.
Det er en lettelse.
Jeg så ham
følge efter Lee Eun-yu om morgenen.
Sammen med Do Sang-jin og An Dong-gi.
De tre.
Er du sikker?
Jeg sværger på hans navn.
Men jeg kan ikke se de andre to.
Det er alt, jeg har i dag.
Jeg gav dåsen til en anden.
Skal du ud igen?
Stalker du mig?
Du må nyde spændingen.
Taler du om dig selv?
Jeg kan se, du har fået tæsk igen.
Se på dit ansigt, før du taler.
Pas dig selv.
Stop med at handle på egen hånd.
Du sætter dig selv og hele stedet i fare.
Ved du hvad?
Kattene sætter livet på spil for at komme og spise.
Selv katte ved, at man skal sætte livet på spil
for at få det, man vil have.
Jeg har set det røde bånd før.
Vær ikke nysgerrig, og hold op med at stalke mig.
Du risikerer at dø.
Var det derfor, du dræbte
Do Sang-jin og An Dong-gi?
Vil du vide, hvordan de døde?
Det var den person igen, ikke?
Personen, du leder efter.
Eller er det et monster?
Den aften, det skete,
døde chef Jis mand, men du overlevede.
Monstre, der vælger deres mål?
Det er umuligt.
Og…
…det røde bånd, du har…
Hvad fanden snakker du om?
Det monster beskytter dig, ikke?
Og du leder efter det.
Ikke?
Du er barnet fra før.
Har du mødt ham endnu?
Hvem fanden er du?
Hvordan kender du mig?
Har han sagt det?
Hvor…
Hvor er han lige nu?
Vil du vide det?
Hvorfor kommer du så ikke med mig?
Datanummer 23.
Blodet taget fra Oh Jun-il
mindede meget om et monsters,
men han har ikke vist nogen symptomer.
Selvom der er mulighed for forvandling,
har han ingen symptomer.
Han var kun udenfor i nogle få timer.
Jeg må finde ud af, hvad der skete i de få timer.
Lige nu
vil jeg udsætte ham for et stimulerende middel, der kan fremkalde
hans forvandling.
Oh Jun-il.
Det er tid til at besøge din mor.
Træd tilbage.
Hun er ikke alene.
Jeg skyder ikke.
Jeg tager bare barnet.
Hun var i live.
Tekster af: Peter W. Pedersen