PODLE KOMIKSU SWEET HOME OD CARNBYHO KIMA A JONGČCHANA HWANGA
SLADKÝ DOMOVE!
Jsi v pořádku?
Je to nebezpečné.
Tak co?
Zabiješ ho?
Konečně je hodný.
Počkej tamhle.
Ty jsi I Un-ju?
Odkud znáš moje jméno?
Kvůli tobě jsou všichni pryč.
Nikomu neubližují.
Počkej…
Nech toho.
Ji ne.
Vrátíme se.
Pane.
Ten hluk přiláká monstra.
Běž dovnitř a spusť alarm.
Ano, pane.
A co ona?
Odveď ji.
Do izolace.
Ano, pane.
Pojďte, madam.
Vysílačku má Jong-sok, takže nemůžeme kontaktovat stadion.
Ten výbuch byl dost hlasitý.
U vnější zdi asi vybuchla mina.
To poznáte jen podle zvuku?
Nic jiného není tak hlasité.
Pane, tady nadrotmistr I Tong-džun.
Mluv.
V dosahu skeneru se pohybují monstra.
Kterým směrem?
Míří na stadion, pane.
Sok-čchane.
Jak daleko je stadion?
Minimálně 15 minut.
SPORTOVNÍ KOMPLEX ČAMSIL
Otoč to.
Pojedeme co nejdál od stadionu.
My utíkáme?
Připravte se.
Bez elektřiny nenatankujeme.
Nevadí, kvůli tomu tu nejsme.
Čin-hoe.
Ano, pane.
Teď můžeš ukázat, co umíš.
ČERPACÍ STANICE SAMDŽON
Kde jsou ta monstra?
Myslím, že už se sem valí.
Výborně.
Jdeme!
Jeď.
Připrav se.
Na co čekáš?
Spoušť ještě není připravená?
Monstra zřejmě ruší signál.
Tady zastav.
- Otáčíme to? - Ne, otevři střechu.
Jak dlouho v tom musíme pokračovat?
Zemřeme při záchraně tábora.
Mohl byste mlčet a střílet, pane?
Kim riskuje čím dál víc.
Vypni motor.
Odvolejte poplach.
Co budeme dělat?
Jak to myslíš?
Už nemáme žádnou C4.
Jak ta monstra teď odpálíme?
Hlavně, aby byl v bezpečí stadion.
Jasně.
Co když tady jen plýtváme silami?
Uvidíme, až se vrátíme.
Omlouvám se za potíže.
Netrapte se tím.
Ohledně Čun-ila…
Podívám se po něm.
Brzy se s ním setkáte.
Pane, není to O Čun-il?
Omlouvám se za to předtím.
Za co?
Jednal jsem na vlastní pěst.
Choval jsem se bezhlavě i po zneškodnění miny.
Proč jsi to udělal?
Mohl jsi umřít.
Nechtěl jsem…
toho později litovat.
Vím, jaké to je…
když zaváháte…
a litujete, že jste nic neudělal.
Pane.
Mohu jít?
Pozor.
Co způsobilo ten výbuch?
Mezi dělníky se vmísila uprchlice.
Snažili jsme se zneškodnit minu, na kterou šlápla.
Kdo dohlížel na obnovu zdi?
Vojín Pak Čchan-jong.
Byl jsem to já.
To stačí.
- Nikomu se nic nestalo. - Co ta uprchlice?
Byla odstraněna?
Pak Čchan-jongu.
Má příznaky monsterizace
a proto je v izolaci.
V izolaci?
Trval jsem na tom, pane.
Jong-hu.
Řekls, že ochráníš stadion i naše muže.
Celou dobu jsem ti věřil
a kam nás to dostalo.
Za poslední rok jsme přišli o více než polovinu mužů.
Ty chráníš tohle místo.
Já budu chránit své muže.
Dobrá práce, všichni.
Můžete jít.
Pane.
Viděl jste nadrotmistra Čchöa?
Jak to myslíš?
Došlo k incidentu.
Vrátí se později.
A našli jsme toho, kdo zmeškal nástup.
DEZINFEKCE
Nikdo tu není. Vypadněte.
Proč jste tak naštvaný?
Za tohle by vás mohli zastřelit.
To nic.
Stejně půjdu do nebe.
A v pekle by to bylo stejné jako tady.
Pil jste?
Ano. Dal jsem si panáka.
To je skvělé.
Mám k tomu něco k zakousnutí.
Co je to?
Zajímavý příběh.
Vaše příběhy mě nezajímají.
Já jsem vědec.
Prý to byla likvidační operace.
Pamatujete, jak rakety zničily hlavní stadion?
To nebyl omyl.
Bylo to naplánované.
Když se epidemie monsterizace vymkla kontrole,
prý se rozhodli
všechny vyhladit.
Proč na tom teď záleží?
Vím, že vám na tom záleží.
Nechci být moc vážný.
Jak jsem řekl, je to jen zajímavý příběh.
Není.
Všechny je nezabili.
Snažili se to tu vyčistit, ale bez úspěchu.
Proto jste ještě naživu, ne?
A vy si díky tomu tady skvěle žijete, ne?
Nepřišel jsem sem žít.
Chcete slyšet opravdu zajímavý příběh?
Povídejte.
Jsem jedno ucho.
Nevím, jestli to unesete.
Vážně?
Co ty tajnosti?
Máte hodně volného času. Určitě na to přijdete.
Chci říct…
No tak, doktore.
Nechci to zadarmo.
Vyhrál jsem to ve hře.
Vypadněte.
Je čas jít spát.
Fajn.
Proč to tady tak klouže?
Uklouznete a srazíte si vaz.
Mami.
Musím za mámou.
To dítě…
Řeklo mi to.
Musím za mámou.
Tak se na to podíváme.
No tak, šéfe.
Dávej pozor.
Ať ti nic nezůstane za nehty.
Co to sakra bylo?
Trénink.
Prásk!
Proč nehraješ se mnou?
Co je?
Zkazíš veškerou srandu.
Do prdele!
Svačinka.
Lančmít? No teda.
Párek.
Jdeme. Najíš se, až se vrátíme.
Jen si kousnu.
Tohle taky vezmeme.
Všechno došlo.
Pořád je v bezvědomí?
Ne.
Zkontroluj mu zorničky.
Má je rozostřené?
Ne.
Mrkni se, jestli má jizvy.
Podívej se úplně všude.
Jestli má otevřenou ránu, dej mu antibiotika.
Co se děje?
Na paži má ránu, ale vypadá zvláštně.
No tak, chlape.
Co to sakra je?
Vypadáš hůř než on.
Jsem v pohodě.
Co je to?
Není to popálenina ani modřina.
Chronický stav?
To nevím.
Nemá rodinu?
No…
Takže jeho matka je izolovaná.
Promluvíme si jinde.
Proč? Stejně na to přijde.
Ale myslím…
že neumře, tak se neboj.
- Mami. - Pro jistotu
si ho tu nechám.
Nestůj tam jen tak. Vrať se k práci.
Postáváním mu nepomůžeš.
Doktore.
Můžou si monstra vybrat, na koho zaútočí?
Zelené typy ano.
Ale lidi nerozeznají.
Jen se to tak zdá, protože nejsou agresivní.
Co když zaútočí
jen na jednoho ze dvou lidí?
Viděl jsi něco,
nebo se ptáš ze zvědavosti?
- Změní to snad odpověď? - Monsterizace…
je psychická porucha.
Technicky vzato jsou odlišní.
Ale obecně se zas tak moc neliší.
Pohltí tě tvé vlastní touhy
a uvězní tě ve světě, který vytvořila tvá mysl.
Je to zvláštní typ mentální poruchy,
který vede k fyzické metamorfóze.
Myslíš si…
že těmhle slepým tvorům zbyla láska a přátelství?
Jasně.
Ať jsi viděl cokoliv,
určitě to byla náhoda.
Dobře. Postarejte se o něj, prosím.
Vojíne Paku.
Až to příště uvidíš, dej mi vědět.
To monstrum, které jsi viděl.
Nesnažil se toho člověka chránit?
To podivné monstrum, které si vybírá své cíle.
Měli byste ho chytit.
Kdo ví?
Třeba nám to pomůže vyřešit záhadu monsterizace.
Asi jsem se spletl.
Monstrum chránící lidi?
Omluv se.
Omluv se!
Jak to myslíš?
Řekla jsem, ať se vrátíš.
Říkala jsem, že je to tam nebezpečné.
Řekla jsem, ať se vrátíš!
A co to máš s obličejem?
Kdo ti to udělal?
Monstrum?
Nic to není.
Vidíš tohle?
Ze strachu o tebe jsem zapomněla na barvu.
Vlasy mám v háji.
Jak mám žít dál,
když se ti něco stane?
Co?
Jak to myslíš? Budeš v pořádku.
Nevadí.
Promluvíme si, až budu mít správnou barvu vlasů.
A ošetři si obličej.
Potřebujete pomoc?
ELEKTRICKÁ ROZVODNA
Ta žena se symptomy.
Prosím, hned ji vyhoďte.
Kam ten spěch?
Jistě máte naléhavější věci na práci.
Myslíte, že je všechno v pořádku,
protože je první ze stovek lidí,
kterou za měsíc máme?
To si lidi myslet nebudou.
Vždycky myslí na nejhorší.
Monsterizace není nakažlivá?
Tak to se pletete.
Šíří se pomocí strachu a úzkosti.
Takže to utněte v zárodku.
To je vaše práce.
Ten zárodek…
může být v kterémkoli z nás,
včetně nás dvou.
Co tím chcete říct?
To „nejhorší“, co se dá představit.
Myslíte, že to jsou monstra,
nebo to, že se v ně můžou proměnit?
Za dobu, co toto místo chráníme,
nikoho nezabilo monstrum, které by přišlo zevnitř.
Mnozí však odešli z vlastní vůle.
S lidmi s příznaky nemám soucit.
Snažím se dát naději těm, kteří přežili.
Chci jim ukázat,
že volba je na nich.
K čemu je v tomto světě naděje?
Potřebujeme se něčeho chytit.
Vy určitě taky.
Něco dobrého, o čem nikdo jiný neví.
Pokud se situace zhorší…
budete za to muset převzít zodpovědnost.
To udělám.
Posaď se.
Jak to, že nemám žádné návštěvy?
Je to snad moje vina?
Tvůj zachmuřený výraz všechny odradí.
Obchody nešly nikdy dobře.
Možná bych si měl najít jinou práci.
Nebo novou zaměstnankyni?
Svoje léky si musíš zasloužit.
Nebuďte škodolibý.
Tohle mě nevyléčí.
Nic lepšího se tu sehnat nedá.
Aspoň ber pravidelně tyhle antibiotika.
Nechce se mi najímat někoho nového.
Otče Petere.
Dnes máme svědectví, že?
- Ano. - Dobře.
Prý tahle sezení mohou vyléčit i někoho s příznaky.
- Ano. - Tahle dáma navrhla, abychom přišli.
Jdete právě včas.
Zbláznila ses?
Nech to! Sakra.
Šetřila jsem si to, až ho pozvu na rande.
Vážně.
Tady se ti asi fakt líbí.
- Podívej na ten obrázek. - Vrať mi ho.
- Není to otec Peter? - Ne.
Ale je.
Dlouhé vlasy, černý ohoz, kolem krku ta bílá věc…
Je to určitě on.
Počkat.
Jedeš po něm?
Cože?
Hej, kam jdeme?
Přesto bych měla být vděčná.
Nebýt tohoto místa,
umřela bych tam venku roztřesená jako sulc.
Mám podlahu, na kterou si můžu lehnout,
a střechu, která mě chrání před deštěm.
Mám s sebou i své dítě.
Nebylo by správné chtít víc.
To jsou kecy.
Bratře.
Dej mi to.
Hej.
Říkal jste, že tu máme být upřímní.
To má být upřímnost? Jen žvaní.
Když v sobě budeš všechno dusit a říkat jen hezké věci,
skončíš jako Čun-ilova máma.
Proč tedy nezačnete sám?
Pusťte to ven, nebo z vás stane monstrum.
Svěřte se.
Myslete na všechny, kteří se našich sezení zúčastnili.
Pořád jsou to lidé.
Chápete to?
Chci být další.
Nikomu jsem to neřekl.
Ale jsem šťastný.
Musím se jen najíst.
A pak jít spát.
Nikdo na tom není líp než ostatní.
Tady to dnes ukončíme.
Taky se chci přiznat. Asi se mi líbíte, otče.
Ne.
Rozhodně se mi líbíte.
Nemůžeš to jen tak vyklopit.
Doufám, že spolu budete šťastní.
To je ale pohled.
Vy nejdete?
Neposlouchejte ty kecy.
- Není to otcova chyba. - Jdeme.
Otče.
Můžu vás o něco požádat?
Jistě, o co?
Jde o Čun-ilovu mámu.
Mohl byste ji navštívit?
S povolením můžete opustit areál.
To by ale nebylo zadarmo.
Aha.
Udělám to pro veřejné blaho.
Dále.
Za úsvitu půjdu hledat nadrotmistra Čchöa.
Myslíte, že to Jong-sok chce?
Jak se cítíte jako voják?
Říkáte, že odešel z vlastní vůle?
To nevíme jistě.
Tím se nic nemění.
Půjdu ho najít.
- To nedovolím. - Pane.
Nemůžeme kvůli němu všechny ohrozit.
Kvůli té ženě s příznaky jste tolik riskoval.
Ale podřízeného opustíte jako nic.
Ne.
Snažím se vás chránit.
Tomu už nevěřím.
Co pro vás četa znamená?
Pokaždé, když vyjdou ven, riskují životy.
Čest a důstojnost čety?
K čemu to bude, když budeme mrtví?
Proto vás nemůžu nechat jít.
Chcete najít Jong-soka?
Souhlasí s tím všichni?
Ptám se, jestli chce jít celá četa.
Kolik mužů už zemřelo
kvůli vaší lehkomyslnosti?
Seržante Kime.
Doufám,
že budete jiný než já.
Stal se z vás zbabělec, pane.
Dá se to jíst?
Nemusíte to jíst, pane.
Nic lepšího nemáme.
To mám za to, že jsem riskoval život?
Narukoval jsem, abych měl pravidelné jídlo.
Tohle je zklamání.
Hej, Čin-ho.
Žádný signál?
Ne, pane.
Možná je to tím, že jsme pod zemí.
Mám to vzít nahoru?
Nainstaloval jsem opakovač, takže by měl signál projít.
Chutná ti to?
Jak teď můžeš jíst?
Jong-sok dezertoval.
Pozor na jazyk.
Mariňáci mají důstojnost.
Neodporuji vám, pane.
Ale vždycky jste si z něj utahoval.
Viděl jste dnes Jong-soka?
Pořád se tvářil tak sklesle.
Určitě zdrhl.
I kdyby, Jong-sok…
by to neudělal.
Ví, jak je to venku nebezpečné.
Možná procházel monsterizací.
A nechtěl…
Ty sráči.
Říkal jsem pozor na jazyk.
Tys mě uhodil?
Myslíš, že jsi tvrďák?
- Vyřídíme to po chlapsku? - Nechte toho, pane.
Nepleť se do toho, hajzle.
To stačí.
Dál to hrotit nebudeme.
ANTIBIOTIKA CEFALOSPORIN
Ukradl jsi bráchovi míček, že?
Proč bych mu ho kradl, když jsou všude?
Ten roztrhaný míček.
Můj brácha ho chce.
Tak mi ho dej.
Je můj.
Nic tady není tvoje.
- Říká kdo? - Můj táta.
Hej.
Tvoje ségra je prý mrcha.
Tak jsi mršina.
Nemáš právo nic vlastnit.
Je to monstrum. Zlodějské monstrum.
Přestaň!
- Nech ho. - Pusť mě!
Nech ho.
Vypadněte odsud, oba dva.
Hned!
Dávej si pozor.
Pusť mě!
Co to bylo?
Jsi snad gangster?
Mám je nechat, ať si dělají, co chtějí?
- Kim Jong-sue. - Prý když tě někdo
zmlátí nebo okrade, je to tvoje chyba.
V takovém světě žijeme.
Měli byste prostě všechny zabít.
Ať není po jejich.
- Kim Jong-sue. - To udělám já.
Když ublížíš ostatním…
všechno se ti vrátí.
Vážně? Opravdu?
- Ano. - Tak proč to bolí mě?
Byl jsem hodný, jak chtěl táta.
Proč všichni kolem mě umřeli, když jsem nic neudělal?
Proč jsem zbyl jen já?
Už dospělým nevěřím.
Měla bys žít, jak chceš.
Stejně jako já.
Co to sakra je?
O Čun-ile.
Co jsi…
Kam šel?
Víš to jistě?
Neslyšel jsi ji?
Říkala, že ano.
Zbláznil ses?
Musíme být opatrní.
Teče mu krev z nosu.
Zatraceně.
Co jsi udělal?
Spokojený?
Vidíš?
Spokojený?
Nemusel jsi zacházet tak daleko.
Ty bláznivej spratku.
Mami.
Mami, jsem doma.
Šel jsem ven a…
Mami, kde…
Jong-sue.
Kde je máma?
Proměnila se v monstrum.
Cože?
Krvácela z nosu a stalo se z ní monstrum!
Takže neumře?
Umře.
Lidé ji zabijí.
Co vás přivádí až sem, otče?
Projednou chci udělat, co můžu.
Jestli se chcete vyzpovídat, tak do toho.
Myslela jsem, že opravdu umřu,
když jsem vás viděla přicházet.
Technicky vzato neumřete.
Teď je pro vás těžší zemřít.
Pro člověka je to mnohem snazší.
Máte pravdu.
Nemám se z čeho vyzpovídat,
ale chtěla jsem se jen na něco zeptat.
Odpověď vám dát nemůžu. Jen vás vyslechnu.
Jaký smrtelný hřích jsem spáchala, že jsem si tohle zasloužila?
Každý páchá hříchy.
Vy jste jen měla smůlu.
Jak může být Bůh tak krutý?
Nikdy jsem o nic moc nestála.
Tak proč mě tak tlačí do rohu?
Zeptejte se, až ho uvidíte.
Zeptejte se ho, proč tohle dopustil.
Taky bych to rád věděl.
Toho monstra jsem se ptala na totéž.
Řekla jsem:
„Monstrum, odpověz mi, prosím.“
Co řeklo?
Nic jsem neslyšela.
To monstrum nemluvilo.
Všichni říkají, že s nimi monstra mluví,
tak proč to moje se mnou nemluví?
Bůh i to monstrum mě jen chtějí mučit!
Ten, kdo nás doopravdy mučí…
není Bůh ani monstrum.
Jsou to naši nejbližší.
To je váš bůh i monstrum.
Pro vás to byl váš syn.
Byl to váš Bůh
a vaše monstrum.
Ale přesto…
jsem s ním chtěla být.
Mami…
Chci jít za mámou.
Nepřistihli tě ráno, jak se plížíš ven?
Nevidíš, že mám kvůli tobě noční hlídku?
Varuju tě. Zmiz.
Chci vidět mámu.
Chci jít ven!
- Hej! - Proč to nejde otevřít?
Hej!
- Ty malej… - Přestaňte.
Přestaňte.
- No… - Chci jít.
Tohle nesnáším.
Jak to myslíte?
Ty vaše barbarské způsoby.
Neustále se uchylovat k násilí.
Je to můj pacient.
Vy jste to nevěděl?
Jak bych mohl?
Nevědomost není zločin, tak to tentokrát nechám být.
Ale příště na něj nebuďte tak tvrdý.
Možná má větší cenu než vy.
Pusťte ho.
- Chci ven. - Pojď sem. Jsi v pořádku?
- Pojď sem. Jdeme. - Máma…
- Máma tam není. Pojď se mnou. - Kde je máma?
Pojďme tudy.
Jsi v pořádku?
Slyšíš vůbec něco?
Co se stalo venku? S kým ses setkal?
Dotkl ses se něčeho, nebo tě něco kouslo?
Nevadí, není to nakažlivé.
- Co se tam stalo? - Máma.
Máma je monstrum?
Cože?
Musím za mámou.
- Ovládej se. - Musím za ní.
- Cože? Mami? - Kde je máma?
Máma? Takže chceš jít za mámou.
Vezmu tě za ní.
Vážně?
Ale nejdřív si promluvíme.
O čem?
Jak se ti to stalo?
Nevzpomínáš si?
Děcko.
Cože?
Bylo tam děcko…
na místě, kde bylo plno květin
a stromů.
Byla to holka.
Strčila do mě.
Můžeš to zopakovat?
- Dítě a květiny? - Já nevím.
Musím jít za mámou.
Mysli.
Vzpomeň si.
Jaký to má smysl?
Velitelko Čiová.
Život je legrační.
Jako monstru je mi konečně líp.
Podívejte.
Zase mám zuby.
Ohledně toho, co jsem vám říkala.
Už jste se rozhodla?
Ano.
Zítra odejdu.
Moudrá volba.
Až zítra odejdete, pomůžu vám.
Cože?
Jak?
Můžu vidět Čun-ila?
Jistě.
PŘEŽIVŠÍ B2 CELKEM: 432, MRTVÍ: 31, ŽIVÍ: 401
PŘEŽIVŠÍ B2
VRANÍ ČETA CELKEM: 60, MRTVÍ: 32, ŽIVÍ: 28
ČCHÖ JONG-SOK NADROTMISTR
Ještě nespíte.
Nemůžu usnout.
Vážně? Co se děje?
Jde o Jong-soka.
S někým se vídá.
A ta žena je vážně nemocná.
Jong-sok říkal, že se postará…
aby žila.
Myslím, že šel do nemocnice…
nebo do lékárny.
Kdo je ta žena?
Proč se mi pleteš do cesty?
Jen dělám, co musím.
Nesetkávám se často s pochopením.
Když tu umřeš, budou si na mě ukazovat.
Nezastavuj mě.
Tak mě neotravuj a umři někde, kde tě neuvidím.
Měla by ses najíst, než umřeš.
ODPOČÍVEJ V POKOJI
To Sang-džin.
Kdo se s tebou zaplete, umře.
Přestaň navádět lidi, aby mě sledovali.
Taky brzo umřu?
Myslela jsem, že to víš.
Možná budu chvíli pryč.
Co ta náhrada za vraždu mého muže?
Neřekla jsem, že jsem ho zabila.
Na tom už nezáleží.
Kdysi jsem chtěla zabít tebe.
Já si jen můžu vybrat,
jestli se pomstím, nebo ti odpustím,
když budeš hrát neviňátko, nebo prosit o odpuštění.
Ale neudělala jsi ani jedno.
A už sis vybrala?
Jo.
Počkám si,
až se z tebe…
stane monstrum.
Nemůžu ti odpustit, protože tě chci zabít.
Ale nemůžu tě zabít,
protože nechci být vrah jako ty.
Vlastníma rukama tě zabiju,
až se z tebe stane monstrum.
Takže ne, že tam venku umřeš.
Byla bych dost zklamaná.
Asi jste na obchůzce.
Díky za vaši službu.
Proč se předtím Čun-il tak choval?
Je v pořádku?
To nic.
To jsem rád.
Ráno jsem ho viděl,
jak jde za I Un-ju.
Spolu s To Sang-džinem a An Tong-gim.
Všichni tři.
Víte to jistě?
Přísahám na jeho jméno.
Ale ty další dva nikde nevidím.
Dnes mám jen tohle.
Konzervu dostal někdo jiný.
Zase jdeš ven?
Sleduješ mě?
Asi si to vzrušení užíváš.
Mluvíš o sobě?
Zase ti nakopali zadek.
Podíváš se na sebe, než začneš mluvit?
Hleď si svého.
Přestaň jednat sama.
Ohrožuješ sebe i celé tohle místo.
Víš co?
Tyhle kočky kvůli žrádlu riskují své životy.
I ony ví, že musíš riskovat život,
abys dostal, co chceš.
Tu červenou stužku jsem už viděl.
Nebuď zvědavý a přestaň mě sledovat.
Mohl bys zemřít.
Proto jsi zabila
Sang-džina a Tong-giho?
Chceš vědět, jak umřeli?
Byl to zase ten člověk, že?
Ten, kterého hledáš.
Nebo je to monstrum?
V noc toho incidentu
manžel velitelky Čiové umřel, ale ty jsi to přežila.
Monstra si vybírají své cíle?
To není možné.
Navíc…
ta červená stužka, kterou máš…
O čem to sakra mluvíš?
To monstrum tě chrání, že?
A ty ho hledáš.
Je to tak?
Ty jsi to děcko.
Už jsi ho viděla?
Kdo sakra jsi?
Odkud mě znáš?
Řekl ti to?
Kde…
je teď?
Chceš to vědět?
Nepůjdeš se mnou?
Číslo dat 23.
Krev odebraná O Čun-ilovi
byla podobná krvi monstra,
ale nemá žádné příznaky.
Přestože hrozí monsterizace,
nemá žádné příznaky.
Byl venku jen pár hodin.
Musím zjistit, co se během těch pár hodin stalo.
Momentálně
plánuji vystavit subjekt pozitivnímu stimulu, který by mohl
vyvolat jeho monsterizaci.
O Čun-ile.
Je čas jít za mámou.
Zadrž.
Není sama.
Nebudu střílet.
Vezmu si to dítě.
Byla naživu.
Překlad titulků: Kamila Králíková