Det här var illa.
Jävla skit.
Jag går till henne.
Tog de dem?
- Krzysiek... - Nej, inte än.
Får jag prata med dig lite?
Jag kommer strax.
Min dotter... Var är min dotter?
Två personer tog henne. De tog henne!
Vi går till tältet.
Jag måste hitta henne! Var är min dotter?
- Lugna er. - Jag måste hitta henne.
- Ni måste fylla i dokumenten. - Vilka dokument?
De hittar henne säkert. Följ med mig.
Jag har en dotter. Hon är bara 12! Jag vet inte var hon är!
Jag förstår. Men lugna er nu. Var snäll och fyll i formulären.
Hej, Katarzyna Zawieja från kriminalpolisen. Kan jag hjälpa er?
Om ni kunde...
Kom och sätt er här.
Berätta vad som har hänt.
Ani var sjuk. Hon hade feber. Jag bad föraren att stanna.
Jag bankade i väggen. Så här.
Sen öppnade en ung kille containern.
Jag bad honom att ta henne till doktorn.
Var det han?
- Den killen! - Var det han?
Han hjälpte oss. Sen hämtade han och en annan kille henne.
Och nu vet jag inte var min dotter är!
Varför sköt de? Var är min dotter?
Lugn. Den andra killen, såg han ut så här?
- Ja, det är han. - Och de tog med sig er dotter?
De tog henne. Var är min dotter? Varför...
Var snäll och lugna er. Jag ska hitta er dotter.
Nu låter vi en sjukvårdare undersöka er.
Kör mig till stationen.
- Jag måste förhöra en anhållen. - Varsågod.
Kom fram till gallret.
Sträck fram händerna.
Öppna. - Kom ut.
- Paweł. - Gå.
Kom in.
Sätt dig.
Vet du att du är huvudmisstänkt för mordet på Oliwier?
Du ljög och sa att ni inte hade träffats den kvällen.
Sa din far åt dig att flytta containrarna?
Du behövde Oliwiers hjälp, och den kvällen öppnade han containern.
Ni hjälpte en sjuk liten flicka. Eller hur?
Vet du hur jag vet det? Vi har just räddat kvinnorna.
Dessvärre blev min vän dödad.
Så berätta... Varför kom du inte till mig med det här?
Då kanske Oliwier och min vän hade varit vid liv nu.
Du kan åka in för det här. För medhjälp.
Så säg mig en sak. Lever flickan? Jag måste säga nåt till hennes mor.
Hon är i säkerhet.
- Nu räcker det. - Var är hon?
- Ta honom. - Var är hon?
- Kom nu. - Paweł! Var är hon?
Zawieja. Behärska dig.
Vad skulle det där föreställa? Jag lyssnar.
Jag försöker hitta de skyldiga.
Och få nya uppgifter verifierade av huvudvittnet.
Släpp det, Zawieja. Åtminstone för stunden.
Inte förrän fallet är avslutat.
Som Radwan? Han kunde inte heller släppa det.
Nu ligger han i en svart säck på väg till ett jävla bårhus.
Ingen av oss kan förhöra nån ikväll.
Och jag måste skicka folk till Radwans fru och barn.
Va?
Jag vill inte skicka dem till din mor.
Men jag borde berätta för Zosia.
För helvete, Zawieja. Vad gör det för skillnad?
Se på dig! När sov du senast?
Åk hem, ta en dusch. Om några timmar ska du förhöra Lański.
Förbered dig för det.
- Okej? - Ja.
Du, Kasia...
Du gjorde allt du kunde för att skydda honom.
Klandra inte dig själv för det här.
Han ska fan inte få komma undan med det här.
Vi måste ta Molski.
Jag vet, Kasia, men...
Det har varit en lång och svår natt. Alla är trötta. Du också.
Du borde vila.
Okej.
Det här suger. Jag beklagar.
Hej. Hon håller på att packa. Vi åker om fem minuter.
Vad hände?
Andrzej blev skjuten till döds-
under en operation mot människosmugglare.
Men tack vare honom räddade vi 36 kvinnor.
Ska ni ge honom en jävla medalj, eller?
Zosia...
Jag vet att inget jag säger spelar nån roll just nu. Men...
Okej. Det är över.
Radwan har befriat oss.
- När Wojtek dog var jag också... - Dra åt helvete.
Du och dina jävla problem.
Hela jävla poliskåren... Försvinn ur mitt liv!
Zosia...
Försvinn för gott, tillsammans med honom. Jag hatar dig!
Rör mig inte!
- Lugna er. - Låt henne vara.
- Dra åt helvete! - Lugn. Vi går nu. Lugn.
De förlorade sig själva, Wojtek och Radwan.
De gick för långt in i den där världen.
Det var därför vi drog ut dem. Jag inbillade mig att det räckte.
Att de var erfarna poliser och skulle kunna återgå till arbetet.
Samma sak med Zawieja.
Men istället för att åka hem, åkte hon till Radwans fru.
Fan, snälla Trepa, åk dit och hämta henne.
- Och sen vet jag fan inte mer. - Visst. Inga problem.
Hej. 100 ml, tack. Och 200.
Varsågod.
- Hej då. - Hej då.
Helvete!
Jävla skit!
För helvete, Kasia. Är du galen?
- Kan du resa dig? - Ja. Herregud...
- Ja? - Var fan är du?
Du väckte mig.
Bra. Paweł Lański vill vittna. Så nu får du ta och pallra dig hit.
- God morgon. - God morgon.
Då börjar vi.
Trepa?
Hur mår ni, herr Janek? Känner ni er bättre?
När kommer Kasia?
Vi håller på med en stor grej nu, så jag vet inte.
Och den här stora grejen, är det på allvar eller är det ett skämt?
Nu förstår jag inte.
Vad är det här du och Kasia håller på med?
Jag vet inte riktigt vad ni undrar.
Vad är det du inte förstår?
Här. - Hania! Kom nu, annars missar vi bussen.
- Jag kan köra henne. - Kan du? - Du får åka med Trepa.
Hej då.
- Okej? - Ja.
- Hur mår du? - Bättre.
Det är första gången jag är hemma hos dig.
Ja. Vad tycks?
Det märks att du är en bra kille. Och att du inte har nån tjej.
Okej. Här är dina grejer. Badrummet ligger där. Gör dig i ordning.
Sen åker vi till stationen.
Du vet att jag inte skulle ha gjort det, va?
Jag älskar er alla för mycket.
Herregud, så jag ser ut.
- Har du plåstrat om mig? - Vem annars?
Tack.
- Vilken handduk kan jag ta? - Vilken som helst.
Det var ett bakhåll igår, eller hur?
Det var bara några få som visste att Radwan skulle leda oss till tjejerna.
De hade max en timme på sig att organisera det.
Det var nog så de visste att Oliwier var vår informatör.
Så vi har en läcka.
- Kanske. - Kanske?
- Är det allt du har att säga? - Vad ska jag säga?
Du har alltid rätt. Det är säkert så nu också.
Okej, tack. Vad vi gör härnäst beror på vad Paweł Lański berättar.
Sätt igång.
Det här förhöret spelas in.
Närvarande är Katarzyna Zawieja och Krzysztof Trepa.
Vi skulle vilja ställa några frågor om händelserna den 24 januari.
Jag vill göra ett uttalande.
Ett uttalande. Okej, varsågod.
Jag driver Lańskis transportfirma i hamnen i Szczecins hamn.
Jag bekräftar att kvällen då Oliwier Galewskis kropp hittades-
ledde jag omlastningen av containrarna.
Jag upptäckte att innehållet inte stämde överens med dokumentationen.
När jag hittade containern med unga kvinnor-
tvingades jag, under dödshot-
att gömma containern i hamnen tills igår kväll.
Då lastades den på en lastbil till Świnoujście.
Lastkajen som jag är föreståndare för-
har utnyttjats av en hänsynslös och grym man.
En människosmugglare. Andrzej Radwan.
Är det allt du har åt oss?
I enlighet med paragraf 182 i brottsbalken vägrar jag säga mer.
- Det var allt. - Paweł...
Jaha. Han hånade Radwan. Skitsnack.
Vi åtalar honom ändå för medhjälp till människohandel och mord.
Mamman från transporten uppgav att Paweł och Oliwier-
hjälpte hennes sjuka dotter när hon bad dem.
Det utesluter i princip Paweł som mordmisstänkt.
Och var är det barnet nu?
- Om du inte hade avbrutit mig... - Då hade du varit avstängd nu.
Stäng av mig, då! För att jag är den enda som försöker lösa fallet.
Visst, den enda. Gå härifrån, Zawieja.
Trepa, du stannar. Vi får se vad vi gör härnäst.
- Vad har hon råkat ut för? - Hon halkade. I duschen hos mig.
- Hos vem? - Det är oviktigt.
Det viktiga är att det hände i duschen.
Okej, det är oviktigt.
Vi har tio timmar innan familjen Lański släpps.
Ta hit pappan. Jag ska förhöra honom.
- Uppfattat? - Ja.
Din son påstår att ert företag har utnyttjats av människosmugglare.
Ni vet mycket väl att jag inte driver företaget längre. Det gör Paweł.
Han skyddar Wiktor Molski.
Han skyller på polisen som blev skjuten igår kväll.
Jag vet inte riktigt vad er fråga är. Om han säger det, så är det väl så.
Är du så rädd för Molski?
Wiktor Molski har inget med människohandel att göra.
Han är en gammal kund. Vi har känt varandra länge.
Förut samarbetade vi, nu håller vi kontakten.
Så du låter din son få skulden för allt det här?
Han har ju erkänt. Vad kan jag göra?
- Jag är väldigt besviken på honom. - För att han gick i sin fars fotspår?
Jag har gjort mitt bästa för att han skulle bli en hederlig människa.
- Aneta, kan du ta hit Maria Lańska? - Okej.
Cichy, skicka videon från Paweł Lańskis förhör idag.
Visst. - Vi tar det där senare.
Hej. Slå er ner.
Ta en cigarett om ni vill.
Jag ville visa er en sak.
Jag bekräftar att kvällen då Oliwier Galewskis kropp hittades-
ledde jag omlastningen av containrarna.
Lastbryggan som jag är föreståndare för-
har utnyttjats av en hänsynslös och grym man.
Andrzej Radwan.
Jag och ni vet båda att det här uttalandet har dikterats av er make-
som manipulerar familjen.
Problemet är att Andrzej Radwan-
var en polis som dödades under operationen.
Och er son har just medgett att han är inblandad i människohandel.
Vad värre är, saknas en liten flicka från transporten.
Om jag hittar hennes kropp åker Paweł dit för det.
Eftersom uttalandet är dikterat av min make-
så vet han vad han gör.
Okej. Då ska jag visa er en sak till.
Så du låter din son få skulden för allt det här?
Han har ju erkänt. Vad kan jag göra? Jag är väldigt besviken på honom.
För att han gick i sin fars fotspår?
Jag har gjort mitt bästa för att han skulle bli en hederlig människa.
I juridisk mening har jag rena händer.
Så er make verkar veta vad han gör-
genom att lägga allt ansvar på er son.
Om ni vill försvara er son-
föreslår jag att ni funderar över vad ni vill säga.
Verkligen?
Ni vet inte hur vi lever. Ni vet inte vilken sorts människa han är.
Min make är oförutsägbar.
Men ni är en familj. Ni är hans fru och de är hans söner.
Vad då familj?
Här finns inga känslor.
Han skulle göra vad som helst för att slippa fängelse. Förstår ni?
Vad som helst.
Därför ger jag inte upp förrän han åker in.
Information från er och Paweł kan hjälpa oss.
Ni skulle slippa honom och jag kan behandla Paweł som vittne.
Så länge han inte är misstänkt för mordet på Oliwier, förstås.
Skitsnack.
Kvällen då Oliwier dog, kom polisen till oss.
Jag ringde Paweł. Min son var i ett hus på landet.
Han har ett hus. Han säger att det är hans fristad.
Och var ligger det huset?
- Stör jag? - Nej, vi var just klara.
- För tillbaka fru Lańska till cellen. - Följ med mig.
- Får jag komma in? - Ja.
Jag tror att Maria Lańska kommer att vittna.
Vi släpper henne, så får hon tänka på saken.
Nån på stationen läcker information.
Hur fick de höra om Radwan? Bara Szymański och Budka visste.
Sprid inte paranoia. Vi kanske har skrämt upp Molski.
Så nu håller han koll på oss?
Läckan kan lika gärna komma från dem som deltog i insatsen.
Jag gillar inte Szymański. Och jag litar inte på honom.
Han kanske skyddar Molski av nån anledning?
Vad ska jag göra med dig?
Släpp Maria Lańska och låt henne fundera utan makens närvaro.
Och tagga ner lite.
Hallå!
Var inte rädd!
Jag heter Kasia. Jag vill hjälpa dig.
Vet du hur man öppnar? Öppnar dörren?
Jag vet inte. Paweł har låst den. Var är min mamma?
Jag känner din mamma. Jag ska ta dig till din mamma.
Men jag måste krossa rutan.
Gå till ett annat rum. Gå och göm dig i ett rum.
Hej.
- Förstår du polska? - Lite.
- Vad heter du? - Ani.
Din mamma heter Lea, eller hur?
Får jag ge dig en kram?
Hur mår du? Fryser du?
- Nej, jag är jättehungrig. - Väldigt hungrig?
- Skulle Zawieja ut? - Jag vet inte. Hon sa inget.
Jävla skit.
Jag var väldigt sjuk. Paweł var snäll.
Han gav mig medicin och te.
Han var här med mig hela tiden, men sen gick han.
Han låste och kom inte tillbaka. Jag var väldigt rädd på nätterna.
Du är väldigt modig.
I vilken stad gick ni in i containern?
Minsk.
Mamma sa att vi måste åka och att vi skulle till pappa.
- Du pratar bra polska. - Pappa är polack. Han bor i Sverige.
- Var jobbar han? Med vad? - Jag vet inte. Jag minns honom inte.
Men mamma sa att pappa älskar oss.
Och han ska hjälpa oss.
Det är jag säker på att han gör. Och att han väntar på er.
Okej, kom nu.
Kom.
- Vad heter din pappa? - Wiktor.
- Wiktor vad då? - Molski. Wiktor Molski.
Ner på golvet!
Vi vill inte skada er! Helvete...
Skjut inte!
Ge oss bara flickan!
Ge oss flickan! Hör du?
- Hoppa i. - Är ni där?
Åsa Tålig Iyuno