Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
En ring af ild dannet af aktive vulkaner,
der er tilsløret af skyer.
En tæt og frodig vegetation, der altid er klædt i grønt.
Endeløse bjerglandskaber.
Et land med en af de mest stolte historier
på det amerikanske kontinent.
I mere end 2.000 år
var denne jord vidne til opstigningen af en mægtig civilisation,
der var kendt for dens høje sociokulturelle niveau.
En civilisation, der udviklede
et af de få komplekse skriftsystemer i hele Amerika
i den præcolumbianske tid.
En kultur, der mestrede astronomi og matematik
med en absolut præcision,
og som også præsterede store ting inden for kunst,
arkitektur og økonomi.
Et land med en overflod af naturlige ressourcer
og gigantiske vandfald, som flyder gennem bjergene
og fylder de floder, der giver næring til den frugtbare jord.
Et land, hvis blandede folk er et resultat af fusionen mellem to verdener,
som for 500 år siden
stødte sammen i denne del af verden.
Det er i dette land, at vi kan finde
ind til mayafolkets hjerte.
Guatemala har en rigdom af plantearter,
klimaer, sprog,
fødevarer og dyreliv.
Men landets rigeste skat er en broget befolkning
og de historier, som hver enkelt kan fortælle.
Der er efterkommerne af mayaerne, som stadig i dag
bibeholder deres traditioner
og deres sprog og kultur.
Så er der de senere tilflyttere, som ankom til disse kyster
for mere end 500 år siden.
Men de er alle sammen en del af ét land:
Guatemala!
Jeg er stolt af at være guatemalaner,
fordi jeg er meget bevidst om mit lands rigdomme.
Guatemala har både skove, bjerge,
søer og floder.
Landet er omgivet af en ring af ild,
der består af hele 37 vulkaner.
Mayaerne vandrede ikke i bjergene,
fordi de anså dem for at være guder og gudinder.
De frygtede dem for deres stærke kræfter.
Landet forbavser stadig verden med sit høje kulturelle niveau.
Guatemala er en levende kultur,
hvor man på et ganske lille område
kan finde et væld af kulturskatte.
Det er et naturparadis.
Et land, hvor man beskytter de arkæologiske områder,
som er et vindue
til mayakulturens storhedstid.
El Mirador hjælper os
med at forstå mayaernes sociale,
økonomiske og politiske liv.
Man kan kun være imponeret over deres høje udviklingsniveau.
Skjult i den tætte regnskov finder man pyramider, skulpturer
og en række enestående bygningskomplekser.
Et af Guatemalas særtræk
er de store mængder af en ressource, som mangler andre steder i verden:
Vand.
NATURPARKEN SEMUC CHAMPEY
Semuc Champey,
som oversat betyder,
"hvor floden gemmer sig bag klipperne",
er en naturlig bro af kalksten,
der er cirka 300 meter lang,
og som troner over en vidtstrakt tropisk skov.
Det smukke, turkisfarvede vand
fosser hen over de små sten i kaskader.
Stedets overdådige skønhed
og naturen omkring det
gør det til en af de meste besøgte turistdestinationer i Guatemala.
I naturparken Semuc Champey
stopper tiden et øjeblik,
og naturen indtager alle vores sanser.
Guatemala er præget af en dyb og frodig vegetation.
Inde i de tætte regnskove er det muligt at rejse gennem tiden
og trænge ind til hjertet af mayafolket.
NATIONALPARKEN TIKAL
Det vigtigste centrum for mayakulturen, som var en af de mest fremmelige
i det præcolumbianske Amerika, befinder sig dybt inde i junglen.
Det er en af de bedst bevarede mayabyer i Guatemala
og et af de vigtigste arkæologiske vidnesbyrd
om denne civilisation.
Den antikke storby omfatter
over 3.000 bygningsværker.
Opslugt af en endeløs regnskov,
hvilket længe skjulte den for omverdenen,
ligger denne by,
som mellem det tredje og det femte århundrede
udgjorde den politiske, militære og økonomiske magt
i maya-riget.
Det er også her, at man finder nationalparken Tikal.
Arkæologiske studier har påvist,
at strukturerne blev bygget i det fjerde århundrede f.Kr.
Byen var i stadig kontakt med andre større byer i området
såsom Teotihuacan,
der ligger i det, som vi i dag kalder Mexico.
I 1979 blev stedet optaget på Unescos liste over verdenskulturarv
for dets natur og kulturskabte værdier.
Guatemala har ligesom resten af Amerika
undergået nogle voldsomme forandringer.
Efter den spanske kolonisering i det 16. århundrede
blev den by, der i dag er kendt som La Antigua Guatemala,
gjort til landets hovedstad,
og det forblev den fra 1541 til 1776.
Arkitekturen og stemningen i denne by er
ligesom en rejse tilbage i tiden.
Både den oprindelige befolkning og de senere tilkomne fra Europa
har måttet tilpasse sig ad flere omgange, hvilket har udmøntet sig i en ny kultur
og nye traditioner, men alle føler en fælles tilknytning
til det land, hvor de bor:
Guatemala.
Igennem de sidste 500 år
har folket, arkitekturen og kulturen
gennemgået en foranderlig proces,
der danner grundlag for det Guatemala, som vi alle kender.
La Antigua Guatemala er desuden
en kendt destination
for folk, der vil holde bryllup i et af de mange historiske monumenter.
Den fortryllende by
har oplevet tre jordskælv, der næsten udslettede den totalt.
Det skete på den tid, hvor det politiske,
økonomiske og religiøse styre blev flyttet til en by,
der stadig er hovedstad den dag i dag,
nemlig Guatemala City.
Da spanierne kom hertil,
spredte kristendommen sig,
og den er forblevet landets største religion.
Selvom Guatemala har været en verdslig stat siden 1985,
er størstedelen af befolkningen kristen.
En af de vigtigste religiøse fester er den såkaldte Hellige Uge.
De større byer i landet
udsmykkes på en helt særlig facon.
I gamle tider, når kongerne besøgte byen,
tog folk deres sække
og lagde dem på jorden, så de kongelige kunne træde på dem
for ikke at få våde eller beskidte fødder.
Det gjorde folket også for Jesus,
da han gik ind i Jerusalem.
Folk lagde deres tøj eller kviste og blomster foran ham,
så han kunne træde på det.
Det er det, der ligger bag traditionen omkring tæpperne i Guatemala.
Tæpperne laves som regel med savsmuld
eller med sand i forskellige farver.
Min familie begyndte at lave tæpper for 42 år siden.
De var meget enkle, fordi vi var amatører.
Vi skulle først lære det
ved at studere og observere de mere erfarne.
Det kaldes for en flygtig kunstform,
fordi den ikke varer ved.
Den fjernes, når processionen er slut.
Under samme uge
mindes Guatemala Kristi lidelse, død og opstandelse,
og hundredvis af troende deltager i forberedelsen af højtidelighederne.
Der skal bygges bårer og figurer
til selve processionen.
De her processioner er en tilkendegivelse af vores tro.
Af overtroiske grunde
må bårerne ikke blive vist
før selve dagen.
Det er en gave til folket.
En procession er ikke kun en kortvarig begivenhed.
Man skal være åndeligt forberedt på den.
Disse processioner er en blanding af kulturer, traditioner,
folks historie, familiernes historie og lokale skikke.
Guatemala er ikke bare en mayakultur,
for landet blev koloniseret af Spanien.
Så det her er et udtryk
for byernes egne traditionelle værdier.
Byen Almolonga ligger 2.000 meter over havoverfladen
i departementet Quetzaltenango.
Det er et område med store landbrugsarealer
og høje, imponerende bjerge.
Regionen anses for at være landets kornkammer.
Guatemala er et land med helt enorme naturressourcer
takket være de gunstige klimaforhold
og en rig og frugtbar jord.
Omkring 70 procent af de fødevarer, som Guatemala producerer,
kommer fra familiedrevne landbrug,
og det forklarer, hvorfor traditionerne spiller så vigtig en rolle.
Der er noget helt særligt
ved den her del af landet.
Her høster man kæmpestore grønsager,
der overgår gennemsnitsstørrelsen på verdensplan.
Man har dyrket kaffe i landet siden 1850,
og kaffe udgør også en af Guatemalas vigtigste eksportvarer.
Kaffen høstes mange steder i hånden.
I Santiago de Atitlán
kan man se et andet eksempel på landets blandede traditioner.
Efterkommerne af mayakulturen
dyrker her denne afgrøde, som blev introduceret i landet
i årene efter den spanske kolonisering.
I starten plukkede jeg kun kaffebønnerne.
Men de er meget indbringende,
så jeg begyndte at dyrke dem selv.
Derved kunne jeg sende børnene i skole,
så kaffe er en rigdom for mig.
Den kaffe, som vi dyrker her, er af en meget høj kvalitet,
fordi vulkanerne og bjergene i området
giver en helt særlig og enestående smag
til kaffebønnerne.
Den store Atitlán-sø
er omkranset af tre vulkaner, der kaldes for De Tre Kæmper.
Tolimán, San Pedro
og den, som har samme navn som søen,
der fungerer som vandressource
for de mange landsbyer omkring den.
Hver af disse landsbyer har deres helt egne karakteristika,
og det er det, der giver dem kolorit.
San Juan La Laguna er en af disse meget maleriske landsbyer,
som er kendt for sit kunsthåndværk og sine vægtæpper.
Her er også marker,
som har været dyrket i tusindvis af år.
Majs er mayaernes vigtigste afgrøde.
Ifølge deres kultur
blev mennesket skabt fra en majskolbe.
Mayaernes kalender påpeger tydeligt, når det er et godt tidspunkt at så,
ikke at så, eller når jorden skal gøres klar.
Det vil sige, at når den første regn kommer,
uafhængigt af måneden,
så gør vi jorden klar.
Mange folk siger, at dengang Guatemala blev koloniseret,
blev mayaerne spredt.
Men de blandede sig bare.
Det er derfor, vi stadig værner om vores traditioner og vores kultur.
Der er fire grundfarver.
Det er også forbundet
med mayaernes kalender, hvor de fire verdenshjørner er vigtige.
I den oprindelige mayakultur
indtog man tre majsmåltider om dagen:
Morgenmad, frokost og aftensmad.
En stor del af landet er dækket
af en tæt regnskov, som man har beskyttet og gendannet i de sidste mange år.
En række store floder
gennemskærer de stedsegrønne og frodige skovområder.
Her er mange dyre- og plantearter,
og der vokser især mange orkideer.
Inde i regnskoven kan man se leguaner,
der camouflerer sig i vegetationen.
Krybdyrene klatrer op i træerne for at finde deres bytte.
Der er også klapperslanger,
som har fået deres navn fra den lyd, de producerer med deres hale.
Inde i den fugtige jungle finder man også den berygtede gilaøgle.
Det er en særlig art giftøgle, der kun findes i Guatemala
og i andre centralamerikanske lande.
Men skovene i Guatemala er også hjemsted for andet end øgler og slanger.
Der er hundredvis af fugle
og masser af aber, som bevæger sig rundt i trætoppene.
GUATEMALA CITY
I hovedstaden Guatemala City
mødes det moderne og det gamle.
Byen har over 4,5 millioner indbyggere,
og det er herfra, at resten af landet bliver regeret.
I disse bjerge,
og især i bjergkæden Sierra de las Minas,
udvinder man stadig jade.
Jade var mayaernes kostbareste ædelsten.
Den havde større værdi end guld.
Dens ekstreme hårdhed giver den en næsten ubegrænset levedygtighed.
For mayaerne var det
en smykkesten, der symboliserede udødelighed, liv,
frugtbarhed og magt.
Jade var en af de smykkekomponenter,
som blev mest båret af vores forfædre mayaerne.
I alle de grave, der er blevet fundet,
i hvert fald i de fleste,
er der skeletter og knoglerester
med fantastiske halskæder og imponerende smykker i jade.
Det var en værdifuld skat for dem.
Visse personer er eksperter i at læse stenens overflade.
De har en meget trænet og skarp fornemmelse
for at se, hvilken slags jade
der gemmer sig inde i stenen.
De kunstnere, som vi arbejder sammen med,
har forskellige niveauer af kreativitet og opfindsomhed.
DEN ARKÆOLOGISKE PARK QUIRIGUÁ
Den arkæologiske park Quiriguá
var engang beboet af mayafolket.
Den dækker næsten tre kvadratkilometer
og er blevet optaget på verdensarvslisten.
Byen havde sin storhedstid et par hundrede år e.Kr.
Den er hovedsageligt kendt for sine monumentale skulpturer,
der kaldes for steler.
Visse af dem er mere end ti meter høje.
Andre store maya-centre
kan findes over hele Guatemala.
Tak'Ali Ab'aj
er en af de byer, der havde sin blomstringstid
i mere end 2.000 år.
De fund, som arkæologerne har gravet frem,
er kendt for at være de mest komplekse skulpturkonstruktioner
på hele den guatemalanske Stillehavskyst.
De forskellige mayabyer var ikke samlet under en enkelt regering.
Alle byerne havde selvstyre,
og de sloges til tider om magten eller jorden.
Byen Iximché var hovedstaden i Kaqchikel-riget
i perioden fra 1470 til 1527,
da byen blev forladt.
Disse byer bidrager til vores forståelse
af både den komplekse kultur
og den politiske organisation, der prægede maya-civilisationen.
Den spanske kolonisering skulle
sprede kristendommen blandt mayaerne.
Men det lykkedes ikke overalt,
og i mange tilfælde
resulterede det i en sammensmeltning af religioner,
hvor mange kristne ritualer og overbevisninger
blev blandet med gamle maya-ceremonier.
Denne religionsblanding
bliver kaldt for synkretisme.
I århundreder har folk respekteret deres åndelige ledere
som vise mænd,
der kan fortolke naturen som en helhed
og helbrede alt levende
samt en helt masse andet.
Min sjæl og mit hjerte fryder sig.
En ny dag kommer. Lovet være skaberen!
VULKANEN OG SØEN CHICABAL
Vulkanen og søen Chicabal er et helt enestående sted.
I vulkanens krater finder man en smuk, smaragdgrøn sø
omgivet af regnskov.
Ifølge den lokale kultur
er vulkanen og søen beskyttet af Nahuales,
som er åndelige væsner, der beskytter folk fra fødslen.
Det er et helligt område for visse folk, der stadig bruger det
til at udføre ritualer.
Derfor må man ikke gå ud i vandet.
Legenden fortæller, at søen engang lå et andet sted,
men da den pludselig kom til syne,
løb den væk og gemte sig i vulkanens krater.
Næsten hver dag ved middagstid kan man observere et mærkeligt fænomen.
Krateret er indhyllet i en tyk tåge,
der trækker sig tilbage hen over vandet og gradvist forsvinder.
Et andet vigtigt produkt for landets økonomi er kakao,
som har vokset her i millioner af år.
Mayaerne brugte kakao til madlavning og til at drikke
og visse steder endda som valuta.
Men kakao er især blevet en vigtig vare,
fordi den er grundingrediensen til fremstilling af chokolade.
DEPARTEMENTET IZABAL
Søen Izabal befinder sig i det østlige Guatemala.
Ved en af dens udmundinger
finder man fortet San Felipe de Lara.
Det er en majestætisk fæstning fra kolonitiden,
der blev brugt som toldcenter, militærbase
og endda som fængsel af spanierne.
Det var udstyret med 19 kanoner
samt mange lagerbygninger, hvor man opbevarede de varer,
som blev handlet mellem Spanien og Guatemala.
Nationalparken Rio Dulce
er et beskyttet område omkring den flod, der grænser op til Izabal-søen.
Denne flod er altafgørende for Guatemala,
idet den er forbundet med Det Caribiske Hav.
Jeg arbejder som parkvagt for CONAP, som er Guatemalas naturfredningsstyrelse.
Mit job er at beskytte og bevare vores naturlige ressourcer.
Den her nationalpark dækker et areal på 3.000 hektar,
hvor der både er vand og land.
Vi patruljerer
den ene dag til lands og den næste dag til vands.
Efter en strækning på 16 kilometer
bliver floden langsomt smallere og smallere,
og så er sejlads en ægte udfordring.
De 50 meter høje kalkstensklipper
på hver side af floden
danner en storslået kløft.
Vi er nødt til at højne ansvarsfølelsen og ændre på vores adfærd omkring vand,
for vi er afhængige af det.
Både de store og små byer i Guatemala
lever i harmoni med naturen omkring dem
og er forbundet med hinanden via et netværk af veje og stier,
der altid fører til nye og uventede opdagelser.
I Chichicastenango er de fleste indbyggere Quiché,
som stadig taler et mayasprog.
En af seværdighederne er en kirkegård,
som muligvis er den mest farvestrålende i verden.
Chichicastenango er også berømt for sit gademarked,
hvor man kan købe alverdens frugter og alle slags fisk og skaldyr.
Byen er kendt for sine madboder,
hvor man blander råvarer og opskrifter
efter gamle mayatraditioner
og traditioner fra andre af landets regioner.
Det guatemalanske køkken
kan netop beskrives som en fusion af to store kulturer.
På den ene side er der indflydelsen
fra de forskellige efterkommere af mayaerne
og på den anden indflydelsen fra det spanske køkken,
der kom til landet i det 16. århundrede.
De råvarer, der findes i Guatemala,
er også de råvarer, der bruges som basisingredienser i maden.
Det gælder Pepián,
som er en lokal specialitet.
Vi kaster ankeret her
Og leder efter andre Garifunaer
VELKOMMEN DE TRE GARIFUNAERS RESTAURANT
Men selvom det guatemalanske køkken er
en blanding af mayakulturen og den spanske kultur,
så har andre folk tilføjet eller bidraget
med endnu andre slags madretter,
der også anses for at være typiske.
Af disse kan nævnes Tapado,
som er en ret, der stammer fra de afrikanske immigranter.
Vi kæmper for at bevare traditionerne
omkring Garifuna-kulturen ved at holde gastronomien i live.
Her i Livingstone
er Tapado i dag den mest traditionelle af alle de regionale retter.
Guatemala er et af de mellemamerikanske lande,
der har adgang til både Det Caribiske Hav mod øst
og Stillehavet mod vest.
Landet har en overflod af vandressourcer
i form af floder samt større og mindre søer.
Her dyrkes der vandsport
og også meget lystfiskeri,
og her er Guatemala en reference blandt de andre mellemamerikanske lande.
Så er der selvfølgelig havet
og de mange eventyrlige strande
langs de kilometer lange kyststrækninger.
Rom er en af Mellemamerikas mest traditionelle drikke.
Landets klimatiske forhold
er ideelle for dyrkning af sukkerrør,
hvorfra man opnår den sirup, der bruges til at fremstille den.
Den guatemalanske rom er en af de fineste i verden.
Den har dybe rødder i landets kultur
og i de kulinariske traditioner.
Vi bruger sukkerrør, der bliver høstet
et hundred og halvtreds meter over havoverfladen.
På grund af jordforholdene
har de her rør et perfekt sukkerindhold til fremstillingen af rom.
Vi bruger også en særlig gæringsmetode.
Rom er et symbol for Guatemala.
Allerede fra gammel tid har spiritus haft
en vigtig rolle i landets gastronomi.
I dette landskab af små, bølgende bakker og høje, dramatiske bjerge
fortæller de mange spredte landsbyer
deres helt egne historier
om deres oprindelse og storhed.
Cobán er en lille by, beliggende i en region,
hvor mange tyske familier slog sig ned
sidst i det 19. århundrede
på en tid, hvor regeringen opmuntrede tilflytning
for at befolke denne del af landet.
I tiden efter den spanske kolonisering
blomstrede der en masse både mindre og større byer op.
Disse byer afspejler i dag den samme karakteristiske smeltedigel
og huser samlet omkring 15 millioner indbyggere.
Quetzaltenango er en smuk by, som er kendt for sin akademiske standard.
Det er en af de byer, der har de fleste skoler og universiteter
for unge i de omkringliggende landsbyer.
Byen har 920.000 indbyggere
og et væld af historiske bygningsværker, heriblandt mange kirker,
katedraler og basilikaer.
VULKANEN ACATENANGO
Min onkel var en af de første
i Mellemamerika til at bestige Aconcagua
i 1965.
Nogle år senere, efter den første bedrift,
foretog den guatemalanske regering en officiel ekspedition i 1977,
og jeg voksede op i den periode.
Da jeg besteg min første vulkan
eller mit første bjerg,
sad jeg i en rygsæk.
Jeg var kun fem år, og det var op ad Cerro de Oro.
Da jeg var blevet 15 år,
vidste jeg allerede, hvad jeg ville.
Jeg havde ikke andet i hovedet.
Det, som jeg elsker mest, er stilheden.
Jo mere stilhed, jo bedre er det.
De fleste af os er vant
til at leve et hektisk liv,
og vi er tit rastløse og stressede.
Men her i bjergene kan man derimod finde roen inde i sig selv
og lukke alt det andet ude.
Mayaerne vandrede ikke i bjergene, fordi de troede på dem som guder.
De frygtede dem for deres stærke kræfter.
Guatemala befinder sig i den såkaldte Ildring
ligesom næsten alle de lande, der ligger ud til Stillehavets kyster.
Guatemala har 37 vulkaner og er dermed verdens mest vulkanrige land.
Nogle af disse vulkaner er stadig aktive
og udsender jævnligt kæmpestore skyer af røg
samt aske og lava.
Området ligger placeret lige der,
hvor der er mest vulkansk aktivitet og flest jordskælv i hele verden.
Petén er Guatemalas største departement.
Det er hovedsageligt dækket af skove, floder og søer.
Flores er departementets hovedstad.
Denne ø, som blev indtaget af spanierne,
blev først forladt og senere genopbygget.
ØEN FLORES
Herfra kan man gå på opdagelse i en regnskov,
der gemmer på de smukkeste landskaber
og nogle af de bedst bevarede skatte
i mayaernes verden.
Visse af dem er endnu uudforskede.
Dette fantastiske vandfald kaldes for Salto de Chilascó,
og det befinder sig i Baja Verapaz.
Det er det højeste vandfald i Centralamerika
og er 130 meter højt.
Ingen anden fugl kan sammenlignes med Guatemalas nationalfugl.
Den bor i tågeregnskoven
og er meget svær at få øje på i naturen.
Den har smukke farver
og en hale, der kan måle op til 65 centimeter.
Quetzalen er Guatemalas stolthed
og er også med på landets flag,
våbenskjold og valuta.
I den guatemalanske regnskov lever der
det største kattedyr i Amerika.
Jaguaren er det tredje største kattedyr i verden,
kun mindre end løven og tigeren.
For mayaerne var jaguaren et symbol på magt,
og derfor blev de personer, der iklædte sig jaguarskind,
anset for at være vigtige og magtfulde i samfundet.
Jaguaren er illustreret på næsten alle mayaernes skulpturer og billeder.
Nord for Petén ligger der en by,
som engang var hovedstad for et stort område
af dette guatemalanske departement.
Det drejer sig om byen Yaxhá.
Den havde en stærk tilknytning til Belize
og det sydlige Mexico.
Denne maya-by er i dag anset for at være
den bedst bevarede hemmelighed i mayaernes gamle verden.
Det er måske de smukkeste og mest imponerende ruiner til dato.
Hvis man vandrer i mere end to dage
gennem skoven,
når man til en af de mest fascinerende
og storslåede byer af alle de maya-byer,
man indtil videre har fundet.
Denne by blev bygget i år 800 f.Kr.
og lå godt gemt inde i junglen indtil for ikke så mange år siden.
De første ekspeditioner ankom hertil omkring 1930.
Danta-pyramiden er bygget
på et fundament, der er 600 m langt og 300 m bredt
med tre yderligere plateauer og et tempel,
der ligger allerøverst.
I denne by finder man desuden den næsthøjeste pyramide i Amerika,
og Danta-pyramiden
anses for at være den største struktur, mayaerne nogensinde har bygget.
Maya-samfundets sociale, økonomiske og politiske kompleksitet
startede for alvor her i El Mirador.
Det var en rig og blomstrende økonomi.
Stedet er stadig svært tilgængeligt,
og en lang række af dets strukturer
ligger endnu skjult under skovbundens vegetation,
som har dækket området i de sidste mange hundrede år.
Der er mange måder at nå ind til et lands hjerte.
Man kan gå ad smukke stier...
...med fred.
Natur...
...og landskaber, der fører os ind i menneskets dybeste og reneste sjæl.
Der er mange måder at nå ind til Guatemalas hjerte.
Via den imødekommende befolkning.
Via landets kultur.
Via de mange traditioner.
Eller via den uforlignelige natur.
Alt dette er tilsammen et vidnesbyrd
om en arv og en fortid, der stadig i dag
både forbløffer os og gør os klogere.
Dette land har været beboet
af en af den gamle verdens mest udviklede civilisationer.
En civilisation, som boede her,
og som danner grundlaget for en broget og mangfoldig befolkning.
En befolkning, hvor hver eneste individ bærer
på nøglen ind til mayaernes hjerte.
Tekster af: Rikke Schultz