Lyt til mig. Jeg har noget at fortælle dig.
Det var ikke længe siden. Jeg var præcis som dig.
Jeg troede også, at jeg kunne flygte fra mine mareridt.
Hvis der bare var et sted, hvor de ikke kunne finde mig.
Jeg hader at måtte sige det, men sådan et sted findes ikke.
Hvor jeg end tog hen...
så var de der.
Men vær ikke bange.
Jeg har fundet fred.
Alting har en ende, siger man.
Og livet går videre.
På et tidspunkt må man acceptere sine mareridt
og forstå, at de er en del af en.
Som ens familie.
Som en gammel ven.
Så...
jeg er kommet til et punkt, hvor jeg vil gå fremad.
Med åbne arme, ligesom en gammel ven.
Hvad er navnet? Det er en gammel ven.
"Til Marie Aldrich. Kom snarest muligt."
Din mors grav er blevet skændet.
Som hendes eneste levende slægtning må du afgøre, hvad der skal ske.
Dette haster naturligvis, og vi beder dig om at være diskret.
"Med venlig hilsen, H. Grierson, kirkebetjent, Lone Palms kirkegård."
Der er stormvarsel for denne og næste uge.
Alle kystboere bør sikre deres ejendomme i tilfælde af oversvømmelse.
Kig!
KAPITEL 1 LONE PALM
- Lukket til foråret. - Hvad?
Broen hæves ved daggry. Øen er lukket til foråret. Jeg lukker ingen nye ind.
- Kun lokale. - Må ingen komme derover?
De sidste turister rejste i tirsdags. Sådan bliver det nemmere.
- Vi er ikke turister. - Hvordan lukker man en ø?
- Det er kun til foråret. - Jeg modtog det her brev i går.
Det er en nødsituation. Jeg skal til kirkegården snarest muligt.
Jeg beder dig.
Vi må hellere skynde os.
LUKKET
- Er du okay? - Ja. Hvad med dig?
Ja. Vidste du det der?
- At hele øen lukker. - Selvfølgelig ikke.
Hvad havde vi gjort, hvis broen var lukket?
Det ved jeg ikke, George. Vi måtte vel have fundet en båd.
Bliv her. Så finder jeg ham.
George?
- Hallo! - George?
Vær ikke bange, min kære.
Det er bare mig.
- Men dog... - Hej. Jeg søger kirkebetjenten.
Min mors grav er blevet ødelagt. Ved du, hvor han er?
Du ligner en engel. En skræmt engel, som førhen.
- Hvad mener du? - Jeg så dig til begravelsen. På afstand.
Jeg er miss Emily.
Jeg ejer blomsterbutikken på Main Street, og jeg hjælper til med gravene.
- Kendte du hende? - Min kære, sagde hun ikke...
Har du det godt?
Har du set kirkebetjenten?
Undskyld, men jeg skal gå nu. Der er en storm på vej.
Jeg så nogen gå mellem gravstenene. Derovre.
- Hallo! - Hallo!
Hallo! Kan du høre mig?
Fandt du ham?
Kom tilbage!
George!
Hallo!
Hallo?
- George! - Hej! Hvor blev du af?
- Hvad med dig? - Jeg har ledt efter dig.
Hørte du mig ikke?
- Så du dem? - Hvem?
Menneskene der.
- Hvilke mennesker? - Var du ikke i skoven?
Jeg var derovre.
Er du okay?
- Fandt du ham ikke? - Nej, jeg var henne på kontoret.
- Vi skal over broen, før den lukker. - Jeg kan ikke efterlade hendes grav sådan.
- Vi har måske misset fyren. - Hvorfor sagde han, vi skulle komme?
Det ved jeg ikke. Vi kan spørge i restauranten, vi kørte forbi.
- Ja. - Hvad er der?
Jeg ved det ikke. Lad os gå.
KAPITEL 2 SANDTRAP
Undskyld os.
- Vi leder efter kirkebetjenten. - Haskel?
- Hvabehar? - Haskel.
- Han bad os om at komme straks. - Jer begge?
- Det haster. - Har han et direkte nummer?
Telefonnettet går hurtigt ned på grund af stormene.
Vi skal over broen, inden den lukker.
Vi vil virkelig påskønne al den hjælp, vi kan få.
Kom med. Jeg kan prøve med radioen.
- Denne vej. - Jeg er snart tilbage.
Du trænger vist til en drink.
Nej tak.
Det, der skete, var en skam. Øen er ikke særlig stor.
Alle ved alt.
Ved du, hvem der gjorde det?
- Har ingen sagt det? - Henry!
Okay.
Jeg er den sidste i år.
- Hvad skal det sige? - Hvis du strander her, så kom over.
Mit hus ligger lidt nede ad vejen. Nummer 24.
Jeg er sent oppe. Senere end alle andre.
Jeg lader lyset være tændt. Nøglen ligger under måtten. Jeg har en båd.
- Jeg kan være din ven. - Vil du være min ven?
- Det kunne jeg være. - Hvem gjorde det?
- Du hører ikke godt efter, hvad? - Kom så!
Okay! Slip mig.
- Går alt fint? - Alt går som smurt, prins. Skidegodt.
Vi fik ikke fat i ham.
Ved nogen, hvor vi kan finde kirkebetjenten?
Har I ledt på kirkegården?
Vi går.
Hvad sagde han?
- Havde du mødt ham før? - Nej.
Hvorfor opførte han sig, som om han kendte dig?
Kirkebetjenten har bare at være død!
Der er noget alvorligt galt her.
- Hvad vil du gøre? - Hun ville ikke tilbage hertil.
- Hvad? - Hun ville ikke begraves her.
Hun prøvede at sige det. Hun havde ret. Der er noget galt med dette sted.
Hun ville ikke tilbage hertil.
Du!
Tal til mig.
- Det er vanvittigt. - Ud med sproget! Hvad foregår der?
Nogen har vist ændret hendes testamente.
De sidste dage var hun helt væk mentalt. Hun var som en fremmed.
Men en dag var hun pludselig tilbage.
Sådan uden videre. Som om hun aldrig havde været væk.
Hun havde ikke været så klarhovedet i lang tid.
Vi talte om alt, som gamle venner.
Det er næsten ikke til at tro. Men så...
ændrede alt sig.
Hun tryglede mig om ikke at blive begravet her.
Ved du, hvad hun sagde, da jeg spurgte hvorfor?
Hun sagde, at øboerne havde indgået en aftale med en dæmon.
For længe siden døde de tidlige bosættere i stormene.
Hele familier blev udslettet.
Indtil en dag, da en mand steg op fra havet.
Han tilbød dem en aftale.
Hun sagde, at hendes familie, vores familie,
var med i pagten.
Jeg ved, hvordan det lyder.
Jeg var vred på mig selv, fordi jeg troede, hun var tilbage.
At hun var sig selv igen.
Men pludselig står der i testamentet, at hun vil begraves her.
Så bliver graven smadret, og de får mig herned, lige inden broen skal lukkes.
Hvad hvis det er en fælde?
Åh gud. George, hvad hvis det er en fælde?
Undskyld.
Jeg skulle ikke have sagt det. Jeg ved ikke, hvorfor jeg gjorde det.
Jeg ved ikke hvorfor.
Hvad er der?
- Hey! - Hvad?
Vil du sige noget?
Hvad skal jeg sige? Du har ikke sagt en skid i to dage!
Og pludselig begynder du at fable om dæmoner og søuhyrer!
Hvorfor har du intet sagt?
Hvordan siger man sådan noget? Jeg troede, du ville skride!
Jeg tænkte, at vi kunne starte forfra.
- Du kunne have ringet. - Det gjorde jeg!
Ikke nu. Dengang! Du behøvede ikke håndtere det der alene.
At sidde i et lokale og høre på hendes nonsens dag ud og dag ind!
Jeg skulle ikke have involveret dig. Undskyld.
Hun var jo væk mentalt.
Du ved da godt, hvor vanvittigt det pis lyder, ikke?
Jo, men...
- Undskyld. - I lige måde.
- Tak. Jeg mener det. - Det ved jeg godt.
- Kan vi køre herfra, for fanden? - Ja.
Når vi er tilbage i New York...
Jeg ved ikke, hvor meget papirarbejde du har været igennem,
men hvis du har brug for hjælp med noget, så sig til.
Tak.
Jeg vil sælge hendes hus på Block Island,
men vi kan måske tilbringe en weekend der, inden jeg sætter det til salg?
Ja. Er du sikker?
Ja, det lyder fedt.
Du godeste.
Hold fast.
Hvad satan?
- Kom vi herfra? - Ja...
- Drejede du ikke? - Vi har kørt ad én vej.
Vend om. Vi skal væk herfra!
Nej! Hvad sker der dog?
- Der. - Vi kom ikke derfra!
Det er den eneste vej.
- Nej! Hvad sker der? - Pas på!
Vejret i New York City. Kl. 11, Broadway...
KAPITEL 3 LIVET ER EN DRØM
Price og Price, et øjeblik. Ja, men sekretæren er her ikke.
Giv mig venligst et øjeblik. Price og Price. Hej.
Jeg drukner i arbejde. Pigen, som skulle være her, er lige hjemvendt fra Frankrig.
Da vi var i konferencelokalet, begyndte hun at blive dårlig...
Mit liv har virkelig været som en drøm.
- Jeg vil takke alle jer, som... - Et øjeblik.
Miss Aldrich? Gå bare ind.
Vi forstår, at du er oprørt.
Jeg fortæller jer, hvad hun sagde. Hun ønskede ikke det her.
- Jeg har testamentet her. - Ja, men det er forkert!
Hun var der aldrig og talte aldrig om det. Det giver ikke mening.
Ja, men dit mundtlige udsagn duer ikke. Det er nedfældet i testamentet.
Sådan er loven.
- Og vi må tænke på pressen. - Pressen?
De vil skrive: "Ava Aldrichs problembarn vil ændre testamentet."
Så tror alle, det handler om arven.
Vi forstår dig, men vi ønsker ikke at gøre det her mere indviklet.
- Vi gør det for din skyld. - Jeg vil blæse på, hvad folk siger om mig!
Jeg er intet problembarn. Hun tryglede om det, til hun gik bort!
Selv da hun tænkte uklart og ikke kunne tale klart,
så gentog hun: "Tag mig ikke tilbage dertil!"
Sådan er loven.
- Den er faktisk smuk. - Hvad?
Øen. Det får du at se.
Price og Price. Et øjeblik.
Price og Price.
George?
Nej!
Hjælp!
Er der nogen?
VELKOMMEN TIL LONE PALM BEACH
Hallo?
Jeg behøver hjælp!
Hallo?
Tak for at De ringer til Lone Palm Beachs historiske museum.
Vi har lukket for sæsonen og åbner igen i foråret.
Læg gerne en besked. Tak og farvel!
Hallo?
Først var der ingenting...
DET HISTORISKE MUSEUM
Kom nu!
Pis!
Du må ikke ryge.
Hvad skal man gøre, når ens datter altid svarer igen?
Til tider ville jeg ønske, at børn ikke blev ældre.
- Der er kun os to her, mor. - Tal ikke sådan til mig.
Og kald mig ikke mor. Bliv voksen!
- Gør ikke det der. - Efter alt, hvad jeg har gjort for dig.
- Hørte du ikke, hvad jeg fortalte dig? - Jo.
- Opfattede du noget som helst? - Ja. Har du læst det et sted?
- I et manus? Spillede du komedie? - Nej.
- Var det sandt? - Du har aldrig været taknemlig.
- Var det komediespil? - Aldrig.
- Var det? - Nej!
- Sig sandheden. - Spiller du komediespil?
Var det sandt? Stop, mor. Fald til ro!
- Vil du bare være ærlig? - Taler du mon sandt?
Mor, stop!
- Passer det eller ej? - Jeg foregav aldrig noget overfor dig.
- Mor... - Kald mig ikke mor!
Jeg er miss Emily. Jeg ejer blomsterbutikken på Main Street.
KAPITEL 4 DE FORDØMTE
BLOMSTERBUTIK
Miss Emily? Der er sket en ulykke.
Jeg behøver hjælp.
Er du her?
Hallo?
Er du der?
"LIVET ER EN DRØM"
Når det sortner for mine øjne, ved jeg, at han kigger gennem dem.
HAN ER VÅGEN
Miss Emily?
Gudskelov. Der er sket en ulykke, og jeg skal ringe efter hjælp.
Hvor er alle?
Hørte du mig?
Miss Emily?
Hey!
Hvad er der galt med dig?
Kom.
Kom!
Har du noget andet valg?
KAPITEL 5 DEN SIDSTE...
- Du skulle ikke være kommet igen. - Har du set min ven?
Nej. Vi må håbe, at de ikke har fundet ham.
- Hvad er der galt med folk her? - Ingenting. De er bare forbandede.
Hele øen er sgu forbandet. Et ondt sted.
Han fangede os her for længe siden. Derfor blev din mor bragt tilbage.
Hun havde en aftale at overholde. En gæld at betale ham.
En mand fra havet?
- Fortalte hun dig om ham? - Hun prøvede til sidst.
- Hvorfor kom du her så? - Det lød for sindssygt til at være sandt!
- Hvor skal vi hen? - Solen skinner om sommeren.
Så kommer der folk, og de har energi.
Vi indsamler energien, og når alle er rejst, æder han.
- "Æder"? Hvad mener du? - Kig ned. Du befinder dig på ham!
Han suger bare alt ud.
De bliver helt udtørrede, som mumier på et museum.
- Eller statuer, til de bliver forstyrret. - Hvad er du så?
Jeg er ligesom dem!
Men hvert år skal en holde sig vågen, og i år påtog jeg mig det.
Hvorfor?
Åh gud, du genkender mig slet ikke, vel?
- Nej. Sig bare, hvem du er. - Hun sagde intet om mig!
Det er lige meget.
Det der et mit hus. Jeg tager dig til båden og fastlandet.
- Jeg kan ikke forlade øen uden ham. - Er du klar? Af sted!
Nøglerne til båden ligger i kommoden derinde.
- Fulgte de efter os? - Aner det ikke. Hent nøglerne!
- Godt. - Af sted!
- Til båden. - Vent!
Vi får kun én chance. Jeg sejler. Kan du sejle en båd?
Nej.
Tys.
- Vent. - Vi må væk.
Vent!
- Hvad er det? - Nej. Hold øje med døren.
- Jeg går op. - Nej!
Hold øje med døren, og kom først op, når jeg siger til.
Hvad er der deroppe?
Hey!
Svar!
Hvad var det?
Hey.
Hvor er du?
Svar!
Åh gud.
Hey!
Svar!
Hallo? Er der nogen? Jeg behøver hjælp.
Kom nu. Kom nu, kom nu!
Hallo? Er der nogen?
Kom nu! Hallo?
- Marie? - George?
- Hvor er du? - Ved broen.
Jeg kan ikke høre dig. Hvor er du?
- Jeg kan ikke høre dig. - Broen!
- Hvor er du? - Broen. Skynd dig herover!
Bliv der. Jeg kommer!
Nej!
George?
Der var du. Hvor blev du af?
Hvad skete der med dig?
Jeg var også bange, men bare rolig.
- Hvad mener du? - Det er godt.
- Hvad taler du om? - Det er et godt sted. Det lover jeg.
Hvem er du?
Hvem jeg er?
Hvordan kan du spørge mig om det? Hvordan kan du det?
Han var et godt menneske.
Han gjorde intet galt. Hvorfor gjorde du det mod ham?
For at vise dig det.
Han tryglede om frelse. Jeg er frelsen.
Hvad er du?
På dette sted er menneskene mine fingre.
Øen er min håndflade.
Når de lever, har de fri vilje, men i døden tilhører de mig.
- Du tilhører mig. - Hvad med min mor?
- Hvad vil du gøre ved hende? - En skæbne værre end helvede.
Vær ikke bange, mit barn. Du tilhører mig.
Okay...
EN GUIDE FOR BROOPERATØRER
Kom nu.
At betjene en bro er lige så let som at køre bil eller lastbil.
For at sænke broen skal du først...
Ja!
Kom så!
Vent!
- Jeg kan ikke lade dig gå, miss. - Nej!
Jeg ved, hvem du er. Jeg vidste det lige fra starten.
Din mor gjorde frygtelige ting. Han vil have, du skal se, hvad der sker.
- Hun gjorde intet galt! - Hun rejste bort!
Hun vendte øen ryggen.
Jeg har ventet hele mit liv. Jeg har tjent og beskyttet dem.
Jeg har holdt folk væk herfra.
Jeg har fandengaleme knoklet for den frelse,
som hun blev født med.
Og så kasserer hun den bare.
Jeg mener... Hvordan kan man bare forlade Himlen?
- Du ved ikke, hvad du gør! - Gør jeg ikke?
Gør jeg ikke? Ved jeg det for fanden ikke?
Hør nu her.
Det der er ikke Himlen.
Sig ikke det.
- Det er sandt. - Stop.
- Det er helvede! - Stop.
Jeg har set, hvad de bliver til. De er fanget.
Jeg er ked af det, men du er blevet narret.
De er alle blevet narret! Det sværger jeg.
- Lad mig nu gå. - Stop så!
Stop!
Hvis jeg dræber dig, kommer du tilbage som de andre.
- Du er nemlig en af dem. Det ved alle. - Jeg kan betale dig.
Hvor meget vil du have?
Har du overhovedet hørt efter, for fanden?
Har du lyttet? Jeg vil ikke have nogen penge.
Jeg vil ikke have nogen skide penge! Jeg vil bare leve.
- Jeg vil have livet efter døden. - Fuck dig!
Fuck mig? Fuck mig?
Du kommer med mig.
Ellers skyder jeg dig, og det vil gøre ondt.
Men du kommer hurtigt tilbage, for det er den tid på året.
Evigt liv. Evig frelse.
Han venter.
KAPITEL 6 HIMLEN
Jeg hader at indrømme det, men din mor lavede gode film.
Prøv ikke at flygte, for jeg er ferm med et våben.
Du er heldig. Ved du godt det?
Gid jeg var i dine sko.
Fortsæt. Jeg må ikke gå længere. Ikke endnu i hvert fald!
- Vil du virkelig det her? - Mere end du aner.
Gå så.
Mor?
Det her er et mareridt!
Er du min gamle ven?
Vent!
Undskyld!
Hun sagde, at øboerne havde indgået en aftale med en dæmon.
Jeg forstår. Jeg forstår det nu.
For længe siden døde de tidlige bosættere i stormene.
Indtil en dag, da en mand steg op fra havet.
Han tilbød dem en aftale.
Øen er min håndflade.
Faldt du i søvn?
Bare kortvarigt.
- Hvordan har du det? - Godt. Hvad med dig?
- Godt. - Har jeg fortalt dig om min bror?
- Havde du en bror? - Ja. Han var ældre end mig.
- Hvad skete der? - Ingen fortalte mig det.
De mente, jeg var for lille. Men jeg overhørte samtaler og regnede det ud.
Han druknede. Han var god til at svømme, men han druknede.
Jeg elskede ham over alt på jorden.
Og så forsvandt han bare.
Men dag, efter begravelsen, sent om aftenen, var jeg på mit værelse.
Jeg hørte noget udenfor vinduet. Jeg kiggede, og der stod han.
Så jeg fulgte efter ham, ind i skoven.
Han vendte sig om.
Han kiggede på mig.
Da vidste jeg, det ikke var ham.
Det var ikke ham, og vi havde aftalt at tage af sted sammen.
Men det var ikke ham, så jeg stak af.
Jeg var bange og løb alt, hvad jeg kunne.
Jeg kiggede aldrig tilbage. Tag mig aldrig tilbage dertil!
Ingen må tage mig dertil igen. Hverken min aske eller mine knogler!
Okay.
- Lov mig det. - Det lover jeg.
EPILOG
- Hallo? - Et øjeblik.
- Davs. - Hej.
I to er vist de sidste her. Broen bliver hævet i morgen.
Vi vil ikke herfra.
- Bliver folk holdt ude herfra? - Kun til foråret. Hvad ønsker I?
I har sådan nogle smukke blomster. Er der nogen tilbage?
Tak. Det vil glæde min bedstemor.
- Vi vil gerne købe nogle med hjem. - Naturligvis.
- I får den gratis. - Jaså? Tusind tak!
- Det var så lidt. - Vi elsker byen her. Ikke, skat?
- Jo. - I kan altid komme tilbage.
- Gid vi kunne blive året rundt. - Vissevasse!
Det gør ingen.
Nå, men tak igen!
Vi ses i næste sæson.