Hjælp! Tag min hånd! Hjælp mig!
Skynd dig, hjælp!
-Har du kunnet sove denne uge? -Et par timer, måske.
Og dine mareridt?
De bliver værre. Jeg blev trukket ned denne gang.
-Åh nej. Og så? -Så vågnede jeg.
Jeg fornemmer frygten. Som en optakt til noget.
Jaså?
Nogle gange føles det, som om jeg er ved at blive tosset.
Det forstår jeg. Søvnmangel er hårdt for både psyken og kroppen.
-Vil du ikke have piller? -Jeg vil ikke have noget.
Jeg er bange for, hvad jeg ser, hvis jeg ikke kan vågne.
-Hvordan går meditationsøvelserne? -Jeg laver dem.
-Det er godt. -Det er det vel.
Der er gået et år nu.
-Et år? -Siden angrebet.
Ja, selvfølgelig.
-Hvordan har du det med det? -Elendigt, selvfølgelig.
Ja.
Alene.
Giver du stadig dig selv skylden?
-Hej! -Hej, smukke, hvordan går det?
Jeg er træt, har hovedpine. Det sædvanlige.
-Hvordan gik terapisamtalen? -Alle tiders.
"Hvordan har du det med det?" Hele dagen.
-Og hvordan har du det med det? -Ti nu stille, skiderik.
-Jeg er ikke nogen skiderik. -Du er en skiderik på deltid.
Resten af tiden er jeg en lækker gudinde.
Nemlig! Hvordan er din dag gået, min skønne?
-Du ved, jeg regerer og brillerer. -Det det sagde du ikke!
-Jo, det gjorde jeg. -Nej! Jeg hader dig.
-Du elsker mig. -Du suger!
Kun hvis du lader mig gøre det.
Lad mig invitere dig ud i aften. Vi kan lave noget sjovt.
Jeg har ikke lyst til a gå ud. Jeg har hyggetøj på.
-Er det sådan en dag? -Ja.
Okay, så kommer jeg og laver mad til dig.
-Det vil jeg ikke modsætte mig. -Sikke en overraskelse.
-Jeg kommer ved 18-tiden. -Det lyder godt.
-Vi ses, smukke. -Hej, skønne gudinde.
-Så... -Så?
-Hvad synes du? -Det var okay.
-Jeg laver den bedre næste gang. -Det var fantastisk, tak!
Det var en fornøjelse.
-Jeg kan tage det. -Jeg gør det. Slap af.
-Vil du se en film? -Ja, måske. Hvilken?
Jeg ved det ikke, noget sjovt. Jeg har skaffet den her til os.
-Jeg ryger jo ikke djævlesalat. -Bange for en hashpsykose?
-Hunderæd for jazztobak. -Det er jo bare ganja.
-Det vil hjælpe dig med at sove. -Det ved jeg.
Har du sovet bedre?
Faktisk ikke. Måske et par dårlige timer hver nat.
Skat...
Det er jeg ked af, det er virkelig surt.
Ved du, hvordan man kommer til at sove godt uden mareridt?
Hvordan?
-At elske i flammernes skær. -Min pejs er i stykker.
-Jager at elske hajer væk? -Ja, de hader den lyd!
Undskyld.
Jeg kan ikke. Jeg ved det ikke...
Det er okay, det forstår jeg.
-Gør du? -Selvfølgelig.
-Jeg er ikke parat endnu. -Nej, undskyld.
Sig ikke undskyld. Du har været meget tålmodig med mig.
-Jeg ved ikke, hvem der ville vente... -Fire måneder.
-Så længe? -Ja. Ikke at jeg har bemærket det.
Ih nej.
Vi kan bare nusse og se en film.
Det er jeg med på.
-Jeg vil bare være her. -Jeg er glad for, at du er her.
Herregud, nej.
Rolig. Der sker ikke noget.
-Det må være rart at få støtte. -Ja. Det er næsten lidt for meget.
-Hvad mener du? -At det er for godt til at være sandt.
Jaså.
Hun er meget rar og kærlig. Jeg føler mig som en skiderik.
Du gennemgår noget. Det forstår hun vist.
Det gør hun! Men det bekymrer mig, når nogen virker for perfekt.
Jeg er et følelsesmæssigt vrag, som ikke engang kan være intim med hende.
Har hun udtrykt sine følelser omkring det?
Nej, ikke direkte.
Hun virker skuffet af og til, men hvem ville ikke blive det?
Hver gang vi nærmer os, så kan jeg bare ikke.
-Har du været sammen med kvinder før? -Ja, i skolen datede jeg både og.
Men Seth var mit første seriøse forhold.
-Hvorfor? Troede du... -Jeg spurgte bare.
Nej, det er slet ikke det.
Det er mere som en mur, jeg ikke kan rive ned.
Næsten som om han ikke giver mig lov.
-Hvem? Seth? -Måske. Eller...
Hajen?
-Det lød latterligt og helt tosset. -Ne, slet ikke.
-På en måde giver det mening. -Gør det?
-Er hajen imod, at jeg er intim? -Hvorfor ikke?
Den vil ikke miste kontrollen over dig. Nyder du det, får du det bedre.
-Har du det bedre, slapper du af. -Så ville jeg ikke drømme længere.
Det er bare nogle idéer. Et menneskes psyke er kompleks.
Jeg vil bare lukke af og sove.
-Har du mediteret? -Ja.
Træning hjælper også, men jeg er så pokkers træt hele tiden.
-Har du overvejet poolen? -Nej, det er jeg ikke parat til.
Helt i orden. Det forstår jeg.
Det skal nok komme, men ikke endnu.
Det forstår jeg.
-Passer det med klokken 8 i næste uge? -Ja, det gør det.
Jeg har en aftale på onsdag.
Min hund Ryan skal til dyrlægen på tirsdag.
-Hedder din hund Ryan? -Ja, det er lidt pudsigt.
Han var min brors, så han havde allerede et navn.
Er du okay? Hvad skete der?
Træk vejret. Alt er okay. Hvad så du?
Jeg...
Jeg kan ikke...
Bare træk vejret og slap af.
-Det er jeg ked af. -Du skal ikke undskylde.
-Det her er pinligt. -Sludder.
Jeg må hellere gå.
Jeg ser åbenbart gylle nu.
Jeg så en haj i vinduet.
-Derude? -Ja.
Den svømmede hen mod dig, som om luften var vand.
Jeg trænger virkelig til at sove, ikke sandt?
-Bliver jeg tosset nu? -Nej.
Som jeg sagde. Søvnmangel er brutalt for hjernen.
-En kollega kan udskrive... -Nej!
Ingen piller.
Okay. Jeg er med, ingen piller.
Hjælp! Tag min hånd! Hjælp mig!
Skynd dig, hjælp! Liz!
Undskyld? Undskyld!
Du hedder Hector, ikke?
-Javier. -Hør lige, Javier.
Jeg ved, at du laver dit arbejde, men kan du gøre det senere, eller i morgen?
Eller aldrig?
Jeg har hovedpine på grund af søvnmangel,
så jeg ville sætte stor pris på det. Jeg kan betale dig.
-Kan ikke. Skal være færdig. -Du kan måske bruge en rive?
En rive. Som man bruger, når man har samlet bladene.
-Kan ikke. Jeg har ikke. -Har du ingen rive?
Hvad fand... Hvad laver du så?
Blæser blade frem og tilbage? Du ordner ikke en skid.
Du sviner og larmer. Til ingen nytte.
Føles det godt at lave ingenting? Hvorfor blæser du ikke bladene sammen,
samler dem op og smider dem ud? Hvorfor?!
Undskyld,señora, jeg skal arbejde.
Undskyld, at jeg råbte.
Jeg har haft et svært år og er ved at miste forstanden.
Undskyld.
Sikker på, at jeg ikke kan betale, så du stopper tidligt?
Jeg kan ikke. Jeg skynder mig. og så går jeg. Okay?
-Jeg føler mig som et svin. -Jeg mener... ja.
Det var det sidste, han havde brug for. Han passede bare sit arbejde.
Jeg lød sikkert ikke bedre end en racistisk skiderik.
Så alvorligt er det ikke. De maskiner larmer, især når man er træt.
Du er sikkert ikke den første, der har sagt noget. Jeg har selv haft lyst.
Jeg er bare...
Og så...
Hvad?
-Der var ikke noget. -Er du sikker?
Ja. Hvad skal vi have at spise?
-Jeg tænkte tacos og margaritas. -Laver du sjov?
Måske lidt Men du synes vel om tacos?
Selvfølgelig! Men det virker underligt at sige, efter det der er sket.
Du går ud fra, at han er mexicaner. Han er måske fra El Salvador.
-Ja, du har ret! -Stop nu, jeg laver bare sjov.
-Hvorfor suger jeg så dårligt? -Det gør du ikke.
Du suger faktisk godt.
-Hvordan kan du vide det? -Jeg kan forestille mig det.
Tak, fordi du er vidunderlig.
Jeg kan ikke gøre for det.
-Brody! -Hvor skal du hen?
Min hund er mere ydmyg end du, og han er totalt selvoptaget.
Hvorfor lader du mig ikke være?
Jeg ved, at du er her, dit uhyre.
Hvor er du?
Vågn op, vågn op!
Tag dig sammen, Liz.
Tag dig sammen.
Har du mere af den veganske is, som jeg holder af?
Som du havde den eneste gang, du inviterede mig på middag.
Hallo... Liz?
Hvad laver du?
Hej, Brody! Hvordan har du det? Jeg har også savnet dig!
Liz, for pokker, hvad foregår der?
Jeg ved ikke, hvad du har gang i, men du ser latterlig ud.
Som dengang du listede ind på mit værelse og ville hugge min Barbie.
Jeg så dig, men du troede, at du kunne liste ud ad døren.
Jeg sagde "hug ikke mine ting!" og du, "jeg hugger ikke dine ting!"
"Hugge mine ting?" Sikke et dumt udtryk, far fik os til at bruge.
Jeg siger stadig "hugge", hele tiden!
Nu er det nok, Liz. Hvad sker der?
Du er død.
Er jeg?
Jeg tager pis på dig, søs. Jeg er stendød!
Eller er jeg?
Hvad laver du her, Payton?
Jeg ville tale med dig. Søvnmanglen får dig til at ligne lort.
-Tak. -Hvad har man storesøstre til?
-Jeg er ved at blive sindssyg. -Korrekt. Men jeg har gode nyheder.
Jeg kan faktisk hjælpe dig! Du skal bare lytte til mig.
Kom og sæt dig, så kan vi sludre lidt.
Hvordan er det at være død?
Kort sagt, det suger! Det er drønkedeligt.
Og så det her.
Den her burde sidde fast på mig.
Bort set fra det er der ikke stor forskel fra at være i live.
-Jeg er blevet totalt sindssyg. -Ja, sikkert.
Men det her stopper ikke, før du giver slip.
-Giver slip på hvad? -Damen, til at begynde med.
-Roberta? -Ja, hun giver kun ballade.
-Hun er en gave fra oven. -Nej, nej! Drop det der.
Okay.
Lad os sige, at du faktisk er her, og ikke er en skør hallucination,
hvilket jeg faktisk tror, det er.
Hvad pokker taler du om?
Liz, jeg har noget at sige.
Jeg er ked af det. Undskyld det med Seth.
Undskyld, at jeg havde noget kørende med ham.
-Det vidste du vel? -Jeg havde en mistanke.
-Hvorfor sagde du ikke noget? -Hvad skulle jeg sige?
Hvad som helst! "Payton, boller du min fyr?"
Jeg ville ikke vide det. Det skulle bare forsvinde.
Var det derfor, du tøvede?
Den dag på søen, du tøvede med at trække mig op i båden.
Hvad?
Jeg forstår dig. Det var kun et øjeblik.
-Nej, jeg... -Længe nok til, at den tog mig.
Vent! Jeg gjorde det ikke!
Jeg gjorde det ikke.
-Og så var hun væk. -Bare væk?
Ja.
Så du hende forsvinde, eller var hun pludselig væk?
-Om jeg så hende blive opløst? -Hvad som helst.
Nej, hun var der, og så var hun der ikke.
Jeg har altid tænkt over, når folk ser noget forsvinde for øjnene af dem,
hvordan det rent faktisk ser ud. Det er aldrig sket for mig.
Okay.
Det er cool.
Det var ikke min mening at afbryde. Bare fortsæt.
Det var det hele.
Hvad tror du, hun mente med, at Roberta kun giver ballade?
Jeg aner det ikke.
Jeg troede, hun blev glad for, at nogen tager sig af mig.
Så jeg fatter det ikke. Det er helt forkert.
Vil du tale om det, hun sagde, at du tøvede?
-Jeg tror ikke, at jeg tøvede. -Okay.
Men jeg ved det ikke.
Indtil nu har din skyld handlet om at være det eneste overlevende, ikke?
Det tror jeg.
Der er måske noget mere?
-Siger du, at jeg tøvede? -Slet ikke.
Men du tror måske, at du gjorde det?
Du sagde til Payton, at du havde mistanke om noget. Men vidste du det?
-Jeg ved det ikke. Måske. -Vi behøver ikke tale mere om det.
Jeg vil bare gerne vide, hvorfor hun kom til mig.
Hallucinationer er ikke logiske.
Er du sikker på, at det var en hallucination?
Nej, ikke i dag.
-Der er du jo. -Hej!
-Jeg bankede på på forsiden. -Undskyld, jeg var heromme.
-Skal du i vandet? -Nej, ikke endnu.
-Sikker? Det kunne være sjovt. -Du kommer tidligt, maden er ikke klar.
Jeg blæste på tiden, for en gangs skyld. Jeg ville se, hvad min pige har lavet.
Jeg kan faktisk kun lave farsbrød og stegte ris.
-Lækkert! Hvad skal vi have? -Jeg ville lave fisk.
Tak, skat, det var lækkert.
-Lyv ikke. -Jeg lyver ikke!
-Hvordan gik samtalen i dag? -Det var interessant.
Hvordan?
Jeg har ikke fortalt om, da Payton og Seth døde, vel?
Ikke direkte. Jeg gik ud fra, at du ikke var parat til det.
Det var jeg ikke. Men det er jeg nu.
Okay.
Men først skal vi have en masse vin!
Det har jeg ikke noget imod!
Lægen sagde, jeg var heldig, at jeg ikke forblødte eller mistede benet.
-For pokker da. -Payton og Seth var ikke så heldige.
Wow.
Har du nogen ar?
-Selvfølgelig ikke. Du er perfekt. -Langt fra! Se her.
-Hvad ser jeg på? -Et hvepsestik i 4. klasse.
-Jeg er virkelig sjov! -Ja!
Skål på det.
Vi var på dykkertur. Jeg var begynder, det var første gang på åbent hav.
Jeg var meget nervøs!
-Havet har altid skræmt mig. -Sådan har jeg det også.
Man ved ikke, hvad der er dernede! Men det har altid tiltrukket mig.
Vi var i vandet, nogle få meter fra vores flåde.
Jeg gik i panik og svømmede mod flåden. Jeg ville ikke dykke ned.
Jeg var på vej op. Payton og Seth råbte, at jeg skulle komme tilbage.
Jeg husker, at jeg vendte mig om for at se dem en sidste gang.
Der var de, så tæt på hinanden.
Så intime.
Jeg følte store skuffelse.
Og afsky.
Jeg troede, der var noget mellem dem, men da vidste jeg det.
Jeg vil hoppe i, men mærker noget trække i benet.
Jeg kan ikke beskrive det, det er som et ryk.
Jeg mærker med hånden, at benet er væk. Jeg har blod på hånden.
Jeg vil skrige, da jeg hører Seth råbe "Haj, tilbage til flåden!"
Payton skriger også. Seth spræller i vandet, indtil...
Han er væk.
Han bliver trukket ned.
Der var kun rødt vand at se.
Payton råbte "Tilbage til flåden!" og svømmede hen mod mig.
Jeg kan ikke huske, hvordan jeg kom op.
Jeg ser, at Payton svømmer så hurtigt, hun kan.
Jeg ser skyggen bag hende. Ikke som på film, hvor man ser rygfinnen.
Nej...
Den var langt nede, men jeg så den. Jeg råbte, at hun skulle skynde sig.
Hun er næsten ved flåden. Vi strækker os mod hinanden, og...
Hun bliver trukket ned.
Hurtigt og lydløst, som ingenting. Der var en haj eller måske mange.
Sikkert mange. Det ville være mere logisk.
Nu var der kun mig, alene på flåden.
I chok. Blødende.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Jeg kan slet ikke forestille mig det.
Jeg var heldig, at der kom nogen og reddede mig. Forbandet heldig!
-Nogen vågede over dig. -Det pjat tror jeg ikke på.
Det behøver du ikke.
Jeg tror, at jeg...
Jeg tøvede, da jeg skulle hjælpe Payton op.
Jeg tror, at jeg...
-At jeg ønskede, at hajen tog hende. -Nej, det kan ikke passe.
Jeg ved det ikke.
Jeg ved det ikke... Jeg ved det ikke længere.
Jeg er her, det er okay. Jeg går ingen steder.
-Jeg tror ikke, det er rette tidspunkt. -Jo, jeg vil gerne.
-Liz... -Nej, jeg er træt af at være bange.
Jeg vil leve. Jeg vil leve mit liv.
Okay.
-Undskyld, det er ulækkert. -Sludder. Det er sexet snot.
Åh nej, føj!
Lad mig friske mig op. Jeg er tilbage om lidt.
Fandens.
Seth.
-Vil du virkelig have sex med hende? -Også dig? Hvad vil du?
-Forhindre dig i at begå en fejltagelse. -Hvilken fejltagelse?
At gå i seng med hende! Jeg vidste, du var til piger. Du kiggede mere end mig.
Du havde måske travlt med at kigge på min søster?
Touché.
Når går jeg ud herfra, og du skal forsvinde.
-Desværre ikke. Det her er for vigtigt. -Hvad er for vigtigt?
At du skiller dig af med hende kællingen!
Nej! Jeg finder mig ikke i det her fra dig!
Åh herregud, undskyld! Jeg er så ked af det!
-Jeg ved ikke, hvad der sker med mig. -Tag det roligt Liz, det er okay.
De skal lade mig være i fred. Hvorfor lader de mig ikke være i fred?
Hvem?
Payton og Seth.
Var de her?
Men nu er de væk.
Jeg er her.
Og de er borte.
Berta!
HÅBER DU FÅR SOVET! VI SES SENERE
-Godmorgen! -For fanden, Payton!
-Har du købt mere vegansk is? -Hvad? Nej!
Tak, søs. Dejligt at se, hvor højt du elsker mig.
-Hvad med en kanel-latte? -Jeg har kun almindelig kaffe.
Almindelig kaffe? Kedeligt! Lige så kedeligt som grøn te.
Glem det.
Jeg hørte, at nogen var tæt på at få sex i går!
-Det kommer ikke dig ved! -Seth har fortalt det hele.
-Taler I sammen? -Ja, hele tiden.
Her er ikke så meget andet at lave. Har du ikke noget, jeg kan spise?
-Kan du overhovedet spise? -Ja!
Eller nej. Men jo!
Ja, sådan! Nu snakker vi. Hit med dem!
-Er det okay, at jeg drikker kaffe? -Ja, men giv mig dem der.
-Du ligner lort, Payton. -Du huggede min replik!
Men ja, jeg ser ikke så godt ud. Kan du huske min perfekte hud?
-Jeg hadede dig for den. -Det ved jeg.
Jeg havde en masse bumser, men du var glat som en anderumpe.
Det stemmer faktisk!
Alle fyre og piger ville røre ved min søsters perfekte hud.
Vær ikke så misundelig. Jeg mener, se mig nu.
Det er dejligt at se dig, selv om du ser ud som opkastet sushi.
-Tak. -Så, hvad vil du?
Sort kaffe. Føj.
-Vil du have vand? -Nej, ellers tak.
-Du ser ikke ud til at fatte det. -Jo.
Du og Seth er udøde, og jeg skal skille mig af med Roberta.
-Ja, det stemmer. -Hvorfor?
-Du skal. Hun holder dig tilbage. -Fra hvad?
Liz, hør her. Hvis du ikke gør det
vil vi aldrig forsvinde, og du bliver tvunget til at se os forrådne.
-Jeg forstår ikke det her. -Det behøver du ikke. Bare tro mig.
-At slå op med hende forandrer det? -Jeg sagde ikke, du skulle slå op.
Jeg sagde, "skil dig af med hende".
Vent, du mener da ikke...
Shit.
Undskyld!
Du, det er okay. Der er ikke sket noget.
Se, nu er alt i orden.
Vær nu ikke så dramatisk, så slemt var det ikke.
-Det var det ækleste, jeg har set. -Jeg er enig, det var ækelt.
Er du okay?
Jeg er okay.
Vil du ikke have kaffen?
Søs, jeg skal af sted. Men husk, hvad jeg sagde.
-Jeg ved ikke, hvad du sagde. -Jo, det gør du.
-Jeg forstår ikke hvorfor. -Skil dig af med hende!
-Det lyder meget intenst. -Ja.
-Hvad tror du, det betyder? -Er det ikke dig, der skal forklare det?
-Ikke direkte. -Jeg elsker svar, som ikke er svar.
Det er sådan, vi gør.
Jeg skal hjælpe dig med at tyde indholdet, ikke sige, hvad det betyder.
Ja, jo...
Jeg ved, at det er hårdt. At du vil have tydelige svar.
Det kan jeg desværre ikke give dig. Men må jeg komme med et forslag?
Vi har talt om at svømme i poolen.
For at modvirke fobien for vand, med Roberta som støtte.
Jeg tror ikke...
Jeg tror, det kan være et første skridt. Noget at afprøve.
Det er jeg ikke parat til.
-Vil du overveje det? -Ja, men jeg gør det ikke.
Det er ikke at overveje det, vel?
Jeg er skideligeglad. Det er udelukket, at jeg gør det. Nogensinde.
-I med fødderne, jeg holder dine hænder! -Jeg vil ikke gå nærmere nu.
-Kom nu, for min skyld. -Stop nu. Det kunne jo fungere.
Det regner jeg med!
-Giv mig et øjeblik. Gør ingenting! -Det gør jeg ikke. Giv dig god tid.
-Du er meget dygtig, skat! -Tal ikke, som om jeg var et barn!
Okay, undskyld. Jeg tier stille.
Hvad er det?
Er du okay? Snublede du?
Jeg kan ikke. Jeg kan ikke.
-Du godeste. -Jeg kan ikke, undskyld.
Det er i orden. Helt i orden.
Ja, det ved jeg. Jeg kan prøve med mere meditation.
Det ser ikke ud til at fungere for dig.
Jeg har ikke fokuseret ordentligt. Jeg har været doven.
Jeg har heller ikke trænet. Lad mig forsøge igen.
Hvis det ikke bliver bedre, kan jeg begynde at tage noget. Okay?
Okay.
Det her vil aldrig fungere.
-Payton, hvorfor gør du det her? -Du skal jo skille dig af med hende.
Skil dig af med alt dette lort, eller bliver det værre.
Vil du have noget frugt? Det er frisk.
Nej tak.
Jeg hørte om min kollega Josh på arbejdet i dag.
Det er ham, der altid siger noget upassende.
Han sagde til chefen, at hans mandlighed holder ham tilbage på jobbet.
Er det ikke morsomt? Han skulle se at blive klippet.
Er du parat til at spise?
Jeg forstår, hvis du ikke synes om det, men vær ikke ubehagelig.
Nej, undskyld.
Det ser godt ud, jeg er bare ved at blive tosset.
Sig ikke sådan. Det er du ikke.
Det tror jeg virkelig.
Hør, jeg tror på, at du kan komme over det og får det bedre.
Men giver du op, er der intet håb. Det lyder hårdt, men det er sandt.
Der er intet håb.
Jeg har mistet familie til psykisk sygdom. Jeg kan se tegnene.
Men Liz, jeg tror på dig.
Jeg ved, at du har, hvad det kræver at klare det her.
Men det betyder ikke en skid, hvis du ikke tror det.
Så, tror du mig?
Sig det.
-Jeg tror dig. -Tror på hvad?
At jeg kan besejre det her.
Det har du fandeme ret i.
Hvem er min seje bitch?
-Jeg er din seje bitch. -Ja, for pokker.
Spis nu din mad.
Hvorfor?
Ingen af os kan gå noden steder, før du har gjort det. Sådan er det bare.
-Hvorfor kan jeg ikke bare slå op? -Prøv bare. Det går ikke.
Vil I lade mig prøve det først?
Hvis jeg slipper af med hende på den måde, er det så okay?
-Ja, du har hele aftenen. -Ellers gør vi det for dig.
God fornøjelse.
Det er okay, Brody. Mor er ikke rablende sindssyg endnu.
-Jeg forstår det ikke. -Jeg tror, det er bedst sådan.
Det er ikke retfærdigt over for dig, at du skal tage dig af mig.
-Jeg tager mig gerne af dig. -Det er sødt, men jeg synes ikke om det.
Jeg føler mig værdiløs.
Jeg må bevise for mig selv, at jeg kan klare det alene.
Det respekterer jeg, men jeg synes, det er en dårlig idé.
-Selvfølgelig. -Hvad mener du?
Du vil være helten.
Du synes om mig, fordi du elsker tanken om at redde mig.
-Det er ikke sandt. -Nej, for fanden.
Du mister garanteret interessen, når jeg får det godt igen.
Du keder dig og finder den næste kvinde i nød.
Hør, du tager helt fejl!
Jeg skal ikke reddes. Klarede jeg angrebet, så overlever jeg det her.
-Jeg ved, at du kan, jeg tror på dig. -Så er vi enige! Lad mig være i fred.
-Liz, hvad sker der? -Jeg har ikke brug for en terapeut til.
Gør ikke sådan her. Jeg elsker dig.
Men jeg elsker ikke dig.
Vær venlig at gå.
Gå din vej!
Jeg er her, hvis du får brug for mig. Jeg elsker dig, uanset hvad.
Hejsa. Godt klaret.
Lad os se noget! Der er vist et program om hajer.
Payton, vil du lade mig være i fred?
Hvorfor? Jeg vil se dårlig tv, ligesom vi plejede.
Kom nu!
Okay, så må du jo surmule. Farvel, dyster-søster.
-Hvem er det? -Det er mig, undskyld.
Jeg glemte min kalender. Jeg tager den bare og går.
Jeg ved ikke, hvad der sker, men jeg kan ikke efterlade dig sådan.
-Jeg sagde det jo. -Jeg ved det godt.
Payton? Seth?
Er I der?
Payton?
Vi sagde jo, at det ikke ville lykkes. Har du ikke vænnet dig til det endnu?
-Hvad laver den her? -Venter på dig.
-Det her er det eneste rigtige. -Gør en ende på smerten.
Du lod mig dø, Liz.
I to gik bag min ryg. Jeg sagde ingenting, jeg var for bange.
Jeg er ikke bange længere.
Jeg tøvede måske. Måske.
Og måske havde I to fortjent at dø.
-Det havde vi måske. -Tal for dig selv.
Jeg har et spørgsmål. Plagede det jer ikke?
Var skammen enorm, eller var I ligeglade?
Det der var mere end et spørgsmål. Hvad? Der var jo tre!
-Du er en rigtig bitch. -Det kan jeg være.
-Nej, du er det. -Hvem har spurgt dig?
Var det dét værd?
Svar.
-Nej, faktisk ikke. -Jeg er enig.
Det er jo fantastisk.
Dø, dø, dø!
Jeg har dig. Det er overstået nu.
Det er overstået.
-Værsgo. -Tak.
Har du brug for noget? Vil du på skadestuen?
Hvorfor? Så de kan sige, at jeg er skør?
Fordi jeg stak min søster og min ekskæreste, som ikke var der?
-Undskyld, jeg... -Nej, jeg vil sige undskyld.
Jeg kan ikke tro, du er her. At du ikke bad politiet komme og hente mig.
Det ville jeg aldrig gøre. Jeg ved, at du ikke er dig selv.
Er jeg ikke?
Lov, at jeg må tage dig med til lægen i morgen.
Det lover jeg.
-Min terapeut vil nyde det her. -Det skal nok gå fint.
Tror du, at jeg er skør?
Nej.
Jeg tror, du gennemgik noget grimt, som du stadig bearbejder.
Tror du på mig, når det gælder Payton og Seth?
Jeg tror, at du elskede dem, og følte dig forrådt af dem.
Jeg tror også, at du giver dig selv skylden for deres død.
Jeg vil bede min terapeut om medicin i morgen.
Men indtil da, har du nogle af dine ting?
Mener du det?
Ja, hvad som helst for at kunne sove. For at få det anderledes.
-Er du sikker? -Ja.
Okay.
Jeg henter det. Jeg henter det nu. Jeg går nu.
-Hvad laver jeg? -Har du røget en cigaret?
-Ja, det var ulækkert. -Samme princip.
Men du tager et dybere hvæs og holder vejret et par sekunder.
-Har du ikke en forstøver? -Jo, derhjemme, og det er for fjolser.
Det her er old school. Er du parat?
Er du okay?
-Føj, jeg vil ikke have mere. -Vent lidt.
Hold vejret.
Pust ud.
Det var sjovt, gør det igen!
Igen!
Sådan, ja.
Sov godt, min prinsesse.
Godmorgen, Brody. Hvordan har du det?
Berta? Er du her?
Berta?
-Åh gud! -Hej, undskyld.
-Det er okay. -Du er vågen.
-Jeg var ved at blive urolig. -Hvor lange har jeg sovet?
-Omkring 28 timer. -Hvad?!
-Kors! Troede du, jeg var død? -Nej, dit fjols.
Hvis du ikke var vågnet nu, havde jeg måske ringet til lægen.
-Måske? -Du har lidt af søvnmangel i et år.
Du trængte til det. Sov du godt?
Ja, det gjorde jeg vist. Jeg har slet ikke drømt noget.
Ikke noget, jeg kan huske. Wow!
Jeg er glad på dine vegne.
Jeg er også glad. Og jeg har det skønt!
Det var godt.
-Hurra for det, du gav mig. -Hurra for marihuana.
Ja! Ved folk, at det har medicinske egenskaber?
-Jeg er sulten. Hvad skal vi have? -Jeg har ikke lavet noget endnu.
I så fald begynder jeg med dig.
Skat! Virkelig?
Okay!
Undskyld, at du måtte vente så længe. Det er nok det dummeste, jeg har gjort.
Du skal ikke undskylde. Det var ventetiden værd.
Ja, bestemt. For fanden da!
Helt ærligt... Jeg skal have morgenmad.
Ja, jeg er også sulten. Vi går ud i køkkenet.
Ja, det gør vi.
Men først.
-Okay, nu går vi. -Okay.
-Berta? -Ja?
-Jeg kan ikke bevæge mig. -Jeg kan heller ikke.
-Hvor lang tid er der gået? -To uger uden mareridt.
-Utroligt! Slet ingen drømme? -Det tror jeg ikke.
Så husker jeg dem ikke. Men jeg sover godt og vågner dejligt udhvilet.
-Og cannabis hjælper? -Jeg har faktisk ikke røget en uge.
Jeg har mediteret og svømmet i poolen hver dag.
Jeg laver ikke sjov. Træningen hjælper mig sikkert til at sove.
Wow. Jeg er meget glad på dine vegne.
Ja, jeg føler mig som et menneske igen.
-Og du og Roberta har det... -Godt! Vi har lavet mange sjove ting.
-Vi skal faktisk til Caicosøerne. -Hvor ligger de?
Vestindien. Roberta har venner der, og vi skal dykke med pukkelhvaler!
Skal du dykke? I havet? Jamen dog!
Ja! Jeg har sagt til Roberta, at hun ikke må presse mig.
Selvfølgelig. Hvor spændende. Hvor kom den idé fra?
Inden ulykken drømte jeg om at dykke med hvaler.
Da jeg hørte om Robertas venner, tænkte jeg "hvorfor ikke?"
Ja.
-Det er alle tiders, Liz. -Tak! Jeg er glad for al din hjælp.
Selv tak.
-Kan du snart arbejde igen? -Ja, det går jeg ud fra.
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst arbejdede. Eller med hvad.
Virkelig?
Nej, jeg laver sjov. Det er bare længe siden.
-Ses vi i næste uge? -Ja.
Payton?
Seth?
Brody, du gjorde mig bange!
Brody, nu skal vi meditere!
Vil du være med?
Så gør, hvad du vil.
-Hvem er det? -Pizzabud.
-Jeg har ikke bestilt pizza. -Dit navn står her.
Hvilket navn?
-Det er din adresse, frue. -Hvilket navn står der?
-Undskyld? -Hvilket navn står der på bestillingen?
Jeg kan ikke høre dig. Det er en Hawaii med ekstra skinke.
Okay, men hvad er navnet?
HAR DU BESTILT PIZZA?
-Jeg tror, du er gået forkert. -Frue?
Jeg sagde, at du er gået forkert!
Vi har gjort, hvad vi kan. Sig det.
Tidspunkt: 23:52. Dødsårsag: forblødt efter hajangreb.
-Quan, sørg for videre handling. -Ja, doktor.
-Hun kæmpede hårdt. -Ja, det må man sige.
Tekster: Torben Christensen www.ordiovision.com