‫שובה של משפחת ראפטר‬
‫לשאוף...‬
‫לשחרר.‬
‫תכנונים, לשחרר.‬
‫דאגות, לשחרר.‬
‫לפני שלושה ימים חשבתי, "תוציאו אותי מכאן".‬
‫שלושה ימים קודם לכן‬
‫ריטריט, דבר הידוע גם בשם "לדחות את הקץ".‬
‫כלומר, בעיקרון, שהכול הלך לעזאזל...‬
‫סליחה.‬
‫"פתח את ליבך לחיים."‬
‫אני אסתפק באספרסו כפול.‬
‫לעזאזל.‬
‫ניית'ן.‬
‫ידעת שאנחנו מלמדים מדיטציית הליכה?‬
‫לא. אנטון, לא ידעתי. תודה על המידע.‬
‫אחר הצהריים יהיו כמה מפגשים. תבוא.‬
‫בלי שיפוטיות.‬
‫בלי שיפוטיות, פשוטו כמשמעו.‬
‫מצד שני,‬
‫מתי לאחרונה הייתם בחופשה חינם?‬
‫אז הנה אני.‬
‫מאט,‬
‫הולך בעקבות הנשימה,‬
‫תופס את מחשבותיי‬
‫ומרגיע את "מוח הקוף".‬
‫ואז, נשימה אחת מאוחר יותר,‬
‫ביקורת עצמית נוספת.‬
‫היי, לפחות אני שם לב לזה.‬
‫אה, אולי זאת הפואנטה?‬
‫יפהפה.‬
‫אתה מקור השראה. ממש זן.‬
‫נכון. יומיים כאן, ואולי התחלתי לתפוס את הפרינציפ.‬
‫בדיוק הגעתי ואני...‬
‫המוח שלי הוא כמו מכונת כביסה שהיו צריכים לכוונן מזמן.‬
‫אני ממליץ בחום להתחיל בשיעור הנשימה.‬
‫לרגע חשבתי שתמליץ על בציר טוב.‬
‫אני...‬
‫- אני סילביה. - ניית'ן.‬
‫נעים להכיר.‬
‫זאת הפעם השלישית שלי פה. המקום טוב בהרבה מהאחרים.‬
‫הכול חדש לי מאוד.‬
‫אז בחרת במקום הנכון.‬
‫ומה שזה לא יהיה שאתה עושה, ניית'ן, זה עובד.‬
‫בינתיים הכול טוב.‬
‫להיות ברגע.‬
‫קבלה פותחת אפשרויות.‬
‫הימנעות מבטלת אותן.‬
‫שלום.‬
‫- סליחה. - חלמתי בהקיץ.‬
‫אני בודקת אם את או דייב צריכים משהו.‬
‫דייב? דייב חזר היום לעבודה.‬
‫לא! איך הוא יכול לעבוד?‬
‫הוא מפקח על פאדו. רק חצי יום כהתחלה.‬
‫- חשבתי שהרופא אמר לו לנוח. - הוא נח.‬
‫אתמול. מפרק כף יד אחד שלו מתפקד. מי צריך שניים?‬
‫- דייב, אני יכולה... - הצלחתי.‬
‫אני בסדר. הכול בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫באמת לא ברור למה חזרתי הנה בכזאת מהירות.‬
‫ידעת שיש סד מיוחד למפרק כף היד לרוכבי מוטורקרוס?‬
‫מסתבר שאפילו מתבגרים שמים אותם, אבל לא דייב.‬
‫ככה זה עם גברים. הוא בטוח מעריך את זה שחזרת.‬
‫- הוא התגעגע אלייך. - באמת? אני לא בטוחה.‬
‫את רוצה את זה?‬
‫לא.‬
‫מי בכלל יודע למה אחסנתי את כל הדברים אלה?‬
‫כפי שאת רואה, אני בקריזה קלה.‬
‫נצא לטיול רגלי אם בא לך.‬
‫- אני פשוט רוצה להיפטר מכל זה. - טוב, אל תזרקי את אלה.‬
‫תראי, לחם מחמצת, טרי מהתנור.‬
‫תודה.‬
‫את בטוחה שאת לא צריכה עזרה?‬
‫- לא, אני בסדר. - טוב.‬
‫מתחיל להתבונן בנשימה.‬
‫ולשחרר שליטה.‬
‫והבחורה הזאת הגיעה לחוצה והלומת קרב.‬
‫ואז היה שיעור הנשימה.‬
‫המילים הקסומות, "השעה הבאה תעבור בשכיבה".‬
‫צריך להתעמל רק בשכיבה על הבטן.‬
‫העיקר שזה יעבוד.‬
‫אתה ספורטי ספייס. אני לא.‬
‫אתה בכושר טוב, ניית'ן. הענקת לי השראה.‬
‫תודה.‬
‫כולנו צריכים לשחק יותר, לא?‬
‫כשאני דוחף את אדי, בא לי לעלות על הנדנדה.‬
‫זה מה שחסר פה! נדנדות לאורחים!‬
‫כן.‬
‫הנה הוא. אנטון.‬
‫סילביה! מקסים שחזרת.‬
‫אפשר לעזור לך במשהו?‬
‫נדנדות.‬
‫נדנדות יתרמו למקום הזה. כלומר, נדנדות אמיתיות.‬
‫עם חבלי משי למענך, מאדאם.‬
‫חלק מהמקומות האלה רציניים מאוד, אבל...‬
‫- אנטון, הוא ממש מקסים. - כן.‬
‫שנאכל יחד ארוחת צהריים?‬
‫נימרח על סלט החומוס. נזיל ריר על מחית הדלעת?‬
‫- נתפלש בקינואה. - כן, למה לא?‬
‫הצחוק שלך מידבק.‬
‫ובתשובה לשאלתך...‬
‫גם אני.‬
‫גרושה.‬
‫יוצאת לדייטים ונחושה בדעתי להכיר את הגבר הנכון.‬
‫כדאי שאקח את המספר שלך לפני שנעזוב.‬
‫כן, בטח. אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫- ספר פתוח. - את...‬
‫זה...‬
‫את מתחילה איתי?‬
‫לא. מצטער.‬
‫ברור שכן.‬
‫קרפה דיאם. אולי ילך בינינו.‬
‫נשימה ללא מאמץ,‬
‫צעד אחר צעד.‬
‫ובשעת ספק, נשוף.‬
‫אני בסדר. תכף אשוב.‬
‫אחכה פה.‬
‫היי.‬
‫- היי. מה שלומך? - כן, אין נפיחות.‬
‫הגבס מגרד קצת, זה הכול. היה טוב לבצע את העבודה.‬
‫חשבתי שלשם שינוי נאכל צהריים ליד השולחן.‬
‫טסה הביאה לחמניות מקסימות.‬
‫אולי אקח אותן לדרך, אם זה בסדר.‬
‫פאדו יוצא לרכיבה ואמרתי שאצפה.‬
‫לא אעלה שוב על הסוס, אלא אחשוב על איך שזה יהיה.‬
‫או שתוכל לנסות סוס אחר.‬
‫אני רק בודק כדי לראות אם...‬
‫אתן לכם לאכול. נחמד.‬
‫רגע.‬
‫- אני יכול לעשות את זה? - לא, זה לא עניין רציני. זה בסדר.‬
‫רובי בכתה בבית הספר.‬
‫ממש.‬
‫היי, רובי!‬
‫- תראי את זה. - כן.‬
‫חרא - על - חרא‬
‫- ביי, רובי. - להתראות.‬
‫אפשר להסתלק מפה?‬
‫אלה חברותייך החדשות? איך קוראים להן?‬
‫קוראים להן "חסרות המודעות".‬
‫חרא - על - חרא‬
‫זה נורא.‬
‫זה בגלל אבא.‬
‫אבא שלך התקשר שלוש פעמים כדי להתנצל.‬
‫עד שהוא אמר שהיא חרא, כולם ממש אהבו את האומנות שלי.‬
‫- אבל בגללו... - בואי נפסיק להאשים.‬
‫...כולם אומרים, "זה סתם ציור עם גללי כלבים,‬
‫"ואבא שלך חושב שאת חרא", משהו שהוא באמת אמר.‬
‫את זוכרת מה צ'רלס אמר לך?‬
‫הוא לא היה שם כשהציקו לי.‬
‫זה נכון וזה איום.‬
‫אבל מה אם נביט בזה מזווית אחרת?‬
‫- למשל? - אני מנסה לעזור לך.‬
‫דברי.‬
‫יצרת יצירה שנויה במחלוקת ורצית תגובה,‬
‫וזה מה שקרה.‬
‫- כן, אבל לא ככה. - לא, לא ככה.‬
‫הכול בגלל אבא, לא בגללי.‬
‫בכית בגלל מה שאביך אמר, אבל הוא לא גרם לך לבכות.‬
‫- זאת רק סמנטיקה. - סליחה?‬
‫זאת מילה. צאי מזה.‬
‫צריך ללכת.‬
‫כשנגיע הביתה, אצטרך להתחבר לאינטרנט כדי לראות מה מעריציי אומרים.‬
‫כשנגיע הביתה, אני אצטרך לאכול גלידה.‬
‫היי.‬
‫- הקדמת. - כן, חשבתי שכדאי שנדבר.‬
‫אני אומרת את זה כבר כמה ימים.‬
‫איפה הילדים?‬
‫אני מנסה להשאיר אותם מאחורה. כנראה לא ראית את זה.‬
‫חרא - על - חרא‬
‫מי עושה דבר כזה? לעזאזל.‬
‫פלסטיק!!! - חרא נוסף בכיינית‬
‫מאיפה כל האידיוטים האלה צצים?‬
‫לפחות על זה אנחנו מסכימים.‬
‫כדאי שאתקשר לאימא.‬
‫בנוסף, היא צריכה לדעת על...‬
‫שיהיה.‬
‫- כוונתך להחלטה שלי. - ההחלטה שלך, כן.‬
‫גם תגיד לאימא שלך שאתה מסרב ללכת ליועצת?‬
‫את מציפה אותי, קאס. רק נכנסתי. תעשי לי טובה.‬
‫אני צריכה קצת זמן באינטרנט.‬
‫אולי נתקשר לאימא? תני לי לדבר איתה ראשון, טוב?‬
‫כן, מותק, אבל אני יכולה להבין את קאסי.‬
‫כלומר, הלחץ הפיזי של הפריה חוץ גופית, שלא לדבר על הכאב הרגשי...‬
‫בטח.‬
‫עכשיו היא החליטה שנמאס לה.‬
‫כן, פשוט רציתי שתדעי.‬
‫אוכל רק לומר שאני שולחת המון אהבה לשניכם.‬
‫ותן לקאסי חיבוק גדול. זאת בטח לא הייתה החלטה קלה.‬
‫מה שלום אבא?‬
‫אתה מכיר את אבא שלך, מסתיר את הכאב.‬
‫אתקשר אליו.‬
‫אתן לך לדבר עם רובס.‬
‫היי.‬
‫זאת אימא.‬
‫תודה.‬
‫- היי, אימא. - שלום, מתוקה.‬
‫בן אמר לי שמישהו יצר גיף עם המילים של אבא.‬
‫גיף עלוב לגמרי.‬
‫כן, אבל זה עדיין כואב, נכון?‬
‫קצת.‬
‫אני יכולה לחזור אם את זקוקה לי.‬
‫לא. תישארי שם עם אבא.‬
‫אולי נכין אחת מהרשימות שלנו?‬
‫טוב.‬
‫בסדר, מוכנה?‬
‫נתעלם ממה שהילדים בבית הספר אמרו.‬
‫לא נאמין להם.‬
‫ואולי בסוף השבוע, תעסקי בתחביבים האחרים שלך,‬
‫כמו שחייה או איורים,‬
‫אולי תלכי לספרייה ותיקחי ספרים חדשים?‬
‫- איך הרשימה נראית? - טוב.‬
‫ובואי נתעלם מהמנוולים האלה.‬
‫אל תיכנסי לאינטרנט עד שאחזור, טוב?‬
‫- טוב. - מבטיחה?‬
‫מבטיחה.‬
‫מה דעתך על כרטיס "החלמה מהירה" לאבא?‬
‫הוא מרגיש נורא בנוגע למה שהוא אמר.‬
‫טוב.‬
‫תתחיל אתה.‬
‫אני רק יודע שאני עדיין רוצה ילדים.‬
‫מבחינתי דבר לא השתנה.‬
‫כוונתך שאתה רוצה ילדים משלך.‬
‫אנחנו צריכים להישאר חיוביים.‬
‫מה?‬
‫קאסי ראפטר רמז לסיסמה - שם, שנה‬
‫בכל פעם, הרגשתי שיש חיים בתוכי ואז הרגשתי אותם מתים.‬
‫אני יודע.‬
‫להזריק הורמונים ולהיאחז בסיכויים שהולכים ופוחתים ו...‬
‫אזלה לי התקווה.‬
‫תני לי לקוות למען שנינו.‬
‫אם שכחת את הסיסמה, תוכל...‬
‫תגידי לי מה את צריכה.‬
‫לפחות לדבר על אימוץ.‬
‫- תראי... - פשוט לדבר על זה.‬
‫בואי נחשוב על זה בהמשך הדרך.‬
‫בן. אתה לא מקשיב. אולי לא יהיה "המשך הדרך".‬
‫איך קראו לכלב שלהם? ההוא שנדרס.‬
‫- ואסטי. - ואסטי.‬
‫אולי נוכל ללכת יחד ליועצת.‬
‫איך אדם זר אמור לעזור לנו?‬
‫אנחנו לא מתקדמים לשום מקום לבד.‬
‫שיניתם את הסיסמה, ואני צריכה את החדשה.‬
‫לא נכון.‬
‫- בלי מחשבים, רובי. - אני לא יכולה להיכנס.‬
‫תקשיבי, רובי...‬
‫אני חייבת אינטרנט.‬
‫עבר עלייך יום נוראי. אל תחמירי את המצב.‬
‫אני חייבת להתחבר כדי לעשות שיעורים!‬
‫ולסרוק את הכרטיס הזה לאבא.‬
‫אתה תסתבך עם אימא. היא רוצה שאני אעשה את זה.‬
‫רובי.‬
‫- רובי, תפסיקי. - רובי. רובי!‬
‫תפסיקי. לאן את הולכת, מתוקה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מתוקה, תראי.‬
‫אצלם את הכרטיס ונשלח אותו יחד אל אבא שלך, טוב?‬
‫חזרי פנימה.‬
‫אף אחד לא מתחבר לאינטרנט. אפילו לא אנחנו.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫החלמה מהירה אבא‬
‫כל הכבוד, רובס.‬
‫שלחתי לה תודה. חזרנו למסלול.‬
‫אתה מכיר את רובי. היא מגיעה לשם בזמנה החופשי.‬
‫כן, נמנענו ממשבר.‬
‫"בון אפטי", כפי שאומרים בוויילס.‬
‫- אחתוך את הסטייק... - לא, זה בסדר.‬
‫- נראה נפלא. אני בסדר. לא. - אבל...‬
‫טוב.‬
‫כשטמפרטורת הרוח צונחת למינוס 60 מעלות צלזיוס,‬
‫הקיסרים מצטופפים יחדיו כדי לשמר את חום גופם.‬
‫הם זזים בתורות לתוך החלק הפנימי והחמים יחסית של הקבוצה,‬
‫לפני שהם חוזרים החוצה כדי שאחרים ייהנו מההגנה מפני ה...‬
‫ראשית, תגיד את האמת לעצמך.‬
‫קח.‬
‫דמיין את עצמך בגיל שש, יושב לצידך.‬
‫מה הילד היה רוצה שתעשה עכשיו?‬
‫בוקר טוב.‬
‫שקוע במחשבות?‬
‫כן, מנקה את הראש.‬
‫תרגיל ה"עצמי בן השש".‬
‫אכן.‬
‫אני מקווה שלא שיתפתי יותר מדי אתמול בארוחת ערב.‬
‫היה מעניין.‬
‫אתה מעניין.‬
‫פשוט לא הייתי בטוח אם את... אני לא בטוח איך לנסח את זה.‬
‫מה היית אומר אילו ניסחת?‬
‫עזבת די בפתאומיות.‬
‫את אישה מושכת ביותר.‬
‫ביותר. ונהניתי מאוד מהחברה שלך.‬
‫אבל למקרה את...‬
‫אני פשוט לא מחפש אף אחת עכשיו, בקטע רומנטי.‬
‫אדי צריך להיות במקום הראשון,‬
‫ואני לא מוכן לצאת עם אף אחת.‬
‫אף אחת!‬
‫וזה בסדר מבחינתי.‬
‫כיף לילד היפהפה שלך.‬
‫היי.‬
‫הוא באמת יפהפה.‬
‫אבל אתה חי כמו נזיר.‬
‫זו בחירה שקיבלתי בלי ממש להיות מודע לזה.‬
‫עד עכשיו.‬
‫עוד סיבה לעבור לעבודה שאתה באמת נהנה בה.‬
‫קל לומר מאשר לעשות.‬
‫החיים יכולים להיות בודדים מאוד.‬
‫כן, אבל לא מגיע לך להיות בודדה.‬
‫יש בעולם מישהו בשבילך.‬
‫בחייך. למה שלא יהיה?‬
‫אני כנראה צריכה להיוועץ ב"עצמי בת השש".‬
‫היא הייתה ילדה די חכמה.‬
‫אני בטוח.‬
‫את יודעת מה הסיסמה של סבתא?‬
‫של אימא? ברור.‬
‫למה שלא תשתמשי בשלה?‬
‫כי זה לא המחשב שלה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא השאירה אותו פה. ראיתי.‬
‫- שים לב אם קאסי מגיעה. - בסדר.‬
‫מה ההורים של רובי עושים? הילדה איבדה שליטה!‬
‫השירות למען הילד צריך לתבוע את הוריה שלא משתלטים עליה.‬
‫רובי הורגת דובי קוטב!!!‬
‫ילדה קטנה ומטיפה‬
‫חרא - על - חרא‬
‫איך אפשר לקחת ברצינות ילדה טיפשה כל כך‬
‫זה לא הוגן!‬
‫המורה של רובי לאומנות ציירה את הציור שלה!!!‬
‫לרובי ראפטר מוסריות ששווה קקה. פלסטיק!!!‬
‫פלסטיק!!!!‬
‫רובי מציירת חרא! שימו את הקקי הקטנה בפח!!!‬
‫רובי מעולם לא הייתה בבוראדינה. בדיוק מה שהעולם הזה צריך. עוד חרא!!‬
‫בכיינית‬
‫מישהו צריך להגיד לילדה הזאת לסתום את הפה הגדול שלה!‬
‫תישרפי, בוראדינה, תישרפי‬
‫קרבו כאן. הוא ילמד אותנו קסמים!‬
‫בואי. בבקשה!‬
‫אל תפריע!‬
‫שים את המטבע בכיס, גרום לקהל להביט במקום אחר.‬
‫אתה לא עובד...‬
‫שאראה לבן וקאסי?‬
‫אני פשוט רוצה שתנסה.‬
‫הם עסוקים. תמשיך להתאמן.‬
‫בסדר.‬
‫למה את עושה מזה כזה סיפור?‬
‫בסדר, בן, אלך לבד.‬
‫אי אפשר פשוט ליהנות מזה שקרבו פה?‬
‫תמשיך להסתכל לי בעיניים! לא כדאי לך למהר.‬
‫תכוון את תשומת הלב שלי.‬
‫תראי, אמרתי שאלך, אז אלך, טוב?‬
‫- שלום, קרבו. - רובס.‬
‫רובס, תסתכלי עליי.‬
‫מטבע. ומה יש שם?‬
‫אתה כל הזמן דוחה את זה.‬
‫- תמשיך להתאמן. - טוב.‬
‫אני מציירת את הציור הכי טוב שלי.‬
‫באמת?‬
‫היי, רוצה לקחת אותי מחר לשוק האומנות?‬
‫השקה בלעדית של "תן גז".‬
‫- אם זה בסדר מבחינת בן וקאסי. - יש להם תור לרופא.‬
‫הם יצטרכו שישגיחו עלינו.‬
‫אל תזכיר את הציור. אני שומרת אותו למעריציך.‬
‫הבנתי. הם יאהבו את זה.‬
‫אי פעם חשבת להיות פיתום?‬
‫זה חוזר ובגדול.‬
‫- באמת? וואו. - כן.‬
‫- דייב? - כאן בחוץ.‬
‫את מוכנה לכבות את האור במטבח?‬
‫את יכולה להצטרף אלינו אם את רוצה.‬
‫היי, חבר, אתה חייב להביט למעלה.‬
‫תחנת החלל הבינלאומית תתגלה בקרוב.‬
‫באמת?‬
‫רק שנייה.‬
‫אין טעם לבחור בדרך הקשה‬
‫כשהיא יכולה להיות קלה.‬
‫הינה.‬
‫שביל החלב.‬
‫כן, טוב, כך החבר'ה שלך קוראים לזה.‬
‫- אתה יודע איך השחורים קוראים לזה? - אני אמור לדעת.‬
‫האמו הגדולה.‬
‫אל תביט בכוכבים אלא...‬
‫בחללים האפלים שביניהם.‬
‫טוב.‬
‫- רואה את הצלב הדרומי? - כן.‬
‫יש נקודה כהה ממש מתחת. זה הראש.‬
‫ואז הצוואר עובר דרך שתי הנקודות,‬
‫והגוף עובר ממש דרך זה.‬
‫וכרגע, החלק הכי בהיר נמצא מתחת לרגליה.‬
‫כשרואים את זה ככה,‬
‫אז אנחנו הולכים לקחת את הביצים של האמו.‬
‫בחודשים מסוימים היא רצה.‬
‫לפעמים אפילו לא רואים את הרגליים.‬
‫ככל שמביטים היטב, כך רואים יותר.‬
‫רק אם יודעים מה לחפש.‬
‫כמו עם מרבית הדברים, אה?‬
‫זה לא ענייני, אבל אם אתה שמח שג'ולי חזרה,‬
‫אתה צריך לומר את זה.‬
‫אם היא לא הייתה פה, הייתי צריך להסתדר.‬
‫ככה זה היה.‬
‫איש הזן.‬
‫כל זה לסוף השבוע? אתה אורזת הרבה, סילביה.‬
‫רק המחשב הנייד שלי וגמרנו.‬
‫אני שמח שנהנית כאן, ניית'ן.‬
‫היש משהו טוב מהליכה על גחלים לוחשות ושינה על מיטת מסמרים?‬
‫ג'רמי נהנה להכיר אותך.‬
‫אולי יהיו עוד גחלים לוחשות מוקדם מכפי שאתה חושב.‬
‫מה...‬
‫אז זה התיק שלו. ושניכם...‬
‫קיבלתי ניעור מילדה מסוימת בת שש.‬
‫"מר מתאים" היה פה מההתחלה.‬
‫פשוט הייתי עסוקה כל כך בטורבו-פלירטוטים.‬
‫זה מוגזם.‬
‫סליחה. שוב.‬
‫למעשה, זה היה משהו שעשיתי בעצמי,‬
‫ולא הבנתי את זה, אז... תודה לך.‬
‫הכול לטובה.‬
‫מזל טוב.‬
‫הטלפון חזר לעבוד.‬
‫נהדר! אחת, שתיים, שלוש...‬
‫בעלי הדירות:‬
‫הכניסה היא מפמולוויי ליין.‬
‫מדבר דייב ראפטר, השאירו הודעה.‬
‫אבא, תודה רבה על הביקור. היה נהדר.‬
‫אני חייב לחזור ישר הביתה. המשבר עם הבניין הגיע לשיאו.‬
‫בבקשה תגיד לאימא שאתקשר אליה אחר כך. תודה. ביי.‬
‫על החיים ועל המוות.‬
‫בדרך לשאת בתוצאות.‬
‫בואו נראה אם משהו שלמדתי שם הותיר חותם.‬
‫כשישה חודשים אחרי שהתחתנו,‬
‫כל הפוקוס שלנו היה בהבאת ילדים לעולם.‬
‫לא כולו.‬
‫אחרי ששת החודשים הראשונים, כן.‬
‫שנינו אמרנו שנעשה הכול כדי ללדת תינוק.‬
‫משפחה משלנו.‬
‫תמיד אמרתי שאולי יהיו לי בעיות.‬
‫למה חשבת ככה?‬
‫קאסי חשבה שזה אולי פסיכולוגי.‬
‫כי...?‬
‫במשפחה שלי...‬
‫את לא חייבת לדבר על זה.‬
‫היו לי הורים שתלטנים‬
‫שתמרנו אותי כך שאתחתן עם בעל שתלטן.‬
‫זאת הייתה תקופה קשה.‬
‫נאלצתי להתגרש ממנו כדי לבוא מקווינסלנד ולסיים את התואר שלי.‬
‫הסיבוב הראשון שלי של הפריה חוץ גופית איתו כשל.‬
‫ה...‬
‫כי הוא חנק אותי, כך חשבתי.‬
‫זה לא ככה איתנו.‬
‫זאת ההרגשה עכשיו.‬
‫זה כאילו אני הנושא באיזו בעיה מתמטית ענקית‬
‫שממלאת לוח מחיק בהמתנה להיפתר.‬
‫אני המכשול.‬
‫לא נראה לי שלבן יש מושג כמה אני אומללה.‬
‫טוב.‬
‫אכן נראה שבן שומע חלק מזה לראשונה.‬
‫אז תני לי לשאול אותך ראשונה, קאסי,‬
‫עד כמה את מרגישה אחראית למקום שבו שניכם נמצאים עכשיו.‬
‫"תן גז". זה יום של אומנות פלצנית מבחינתנו.‬
‫אנחנו עם רובי ראפטר, שמוכנה לחשוף את האופוס האחרון שלה,‬
‫כאן בסלון של מר צ'רלס וייטמן.‬
‫מישהו קונה שם אומנות?‬
‫אלייך.‬
‫כל כך הרבה שנאה כלפי רובי. #תישארי-חזקה‬
‫אני רוצה שתדעו שכל המילים שתראו בציור שלי‬
‫הן מה שטרולים אמרו עליי.‬
‫מה שהם לא מבינים, זה שיש מיליוני ילדים ברחבי העולם‬
‫שמשנים דברים ברגע זה.‬
‫אתם יודעים מי אתם.‬
‫אל תזיני את הטרולים תישארי בבי"ס‬
‫דרשו מהמבוגרים האחראים לפעול או לפנות לנו את מקומם.‬
‫פייק ניוז‬
‫אני מקווה שאתם מוכנים. והטרולים צריכים להתבייש!‬
‫לשנות באמת‬
‫אוי! עצרנו את הצילומים.‬
‫שאני אמות!‬
‫איזו כלבה? - ערמת חרא פרה - חרא‬
‫יקירתי...‬
‫את הכול אמרו עליי באינטרנט. המון אומנים מציירים עם מילים.‬
‫אני נזכר בכריסטופר וול.‬
‫"מכרו את הבית. מכרו את המכונית. מכרו את הילדים."‬
‫"מכרו את הילדים" זה די חתרני.‬
‫נראה לי שניצחת אותו.‬
‫רובס, מה עשית?‬
‫אתה יכול לבדוק אם אנחנו כבר ויראליים?‬
‫אני מנתקת! אין תגובה! אין תגובה! אין תגובה!‬
‫מה קורה?‬
‫סתם עיתונאי מצהובון זול שרומז שרובי...‬
‫קרבו, תן לרובי את הטלפון.‬
‫היא חזרה לבן וקאסי, גב' ראפטר.‬
‫תקשיב...‬
‫לא ידעתי על מה הציור. אני נשבע בקבר של סבתא שלי.‬
‫למה לא ביקשת לראות אותו לפני שחשפת אותו בפני העולם?‬
‫- היא סירבה להראות לי אותו. - בן כמה אתה?‬
‫- היא רימתה אותי. - תתבגר!‬
‫אני מקווה שאתם מוכנים. והטרולים צריכים להתבייש!‬
‫אוי ואבוי.‬
‫היא ציירה את זה?‬
‫היא העתיקה את מה שהטרולים אמרו.‬
‫- זה רק הולך ומחמיר. - לכן העיתונאי התקשר.‬
‫האם אנחנו מודעים לגסויות ביצירה שלה?‬
‫חס ושלום שהם יתמקדו בבריונות.‬
‫- למה לא סיפרת לי? - לא קל לדבר איתך.‬
‫יש בעיה עם הבת שלנו, ואת לא מעדכנת אותי.‬
‫חשבתי שהדבר תחת שליטה. ורובי נראתה בסדר.‬
‫אני הייתי מזהה דבר כזה מקילומטר.‬
‫אז למה לא עשית משהו בקשר לזה?‬
‫רייצ'ל נייד‬
‫אני יודעת על מה זה.‬
‫הדרך הכי מהירה לחזור לנורמליות היא שאחזיר את רובי הנה.‬
‫היא זקוקה לאבא שלה, ליציבות, לחברים.‬
‫- גם את תבואי? - כמובן.‬
‫היא צריכה לחזור הביתה, בטח, נהדר. מה זה אומר לגבינו?‬
‫- חשבתי שתשמח. - אל תבואי אם את לא רוצה.‬
‫רובי זקוקה לי.‬
‫היא הייתה זקוקה גם לי, אבל לקחת אותה לעיר.‬
‫היא תהיה בטוחה כאן. תישארי שם עוד אם את חייבת.‬
‫אתה משגע אותי.‬
‫את לא משגעת אותי כבר שבועות? תחשבי על זה.‬
‫אין סיכוי שלא אתמוך פה ברובי.‬
‫אז או ששתיכן תישארו שם, או שתחזרו. מה המשמעות מבחינתנו?‬
‫טסה, את מוכנה להליכה הזאת?‬
‫בהתחלה חשבתי שהוא נבוך מכך שנקלע לתאונה,‬
‫העמיד פנים שהוא לא זקוק לעזרתי.‬
‫ואז התחלתי לחשוב, הוא מנסה להבריח אותי?‬
‫אני בטוחה שזה לא כך.‬
‫אני חושבת שהוא בוחן אותי.‬
‫הוא לא רוצה שאחזור הנה מתוך תחושת חובה או רחמים.‬
‫והייתי מרגישה בדיוק כמוהו.‬
‫הוא צריך שאברר‬
‫מי זה הגרמלין הזה בתוכי, לא להתעלם מהבעיות.‬
‫- ושנינו יודעים למה זה אולי יוביל. - ג'ולי... בסדר.‬
‫את לא תאהבי את זה, אבל זה מרתיח אותי כל כך.‬
‫- מה? - את תסכני את כל האהבה הזאת.‬
‫האהבה העמוקה הזאת,‬
‫שנבנתה לאורך כל השנים האלה, שאנשים היו הורגים למענה,‬
‫ואת אולי מפנה לה עורף.‬
‫אל תטיפי לי, טס.‬
‫- לא אגיד לך את מה שאת רוצה לשמוע. - אני לא מבקשת ממך.‬
‫טוב, לילה אחד כשלא היית פה, צפיתי בטלוויזיה עם דייב.‬
‫- חלקנו בקבוק יין. - יופי.‬
‫- את לא חוששת שאולי עשיתי משהו. - אני יודעת שלא תעשי.‬
‫אילו דייב היה מציע, מי יודע?‬
‫- הוא לא היה מציע. - תודה רבה.‬
‫- הוא לא יסכן את הנישואים שלנו ככה. - את מסכנת, למה שהוא לא?‬
‫הוא בסך הכול גבר, לא קדוש. הוא לא יישאר לנצח.‬
‫מספיק.‬
‫תחשבי על זה.‬
‫אתה עסוק כל כך בכל הבעיות בחייך,‬
‫ואז, כשאתה פשוט מאט את מחשבותיך,‬
‫אתה זוכר על מה אתה אסיר תודה.‬
‫אבא שלי חזר!‬
‫אני פה!‬
‫למדתי קסם! אני יכול להעלים כסף!‬
‫בעוד שנייה יהיה משהו בחדשות. בואו.‬
‫בינתיים הדיירים הממוטטים של אפרון הייטס‬
‫ערכו היום פגישה במרכז העיר,‬
‫שם הדיירים הביעו את תסכולם‬
‫על היעדר מידע מספק.‬
‫זה על הבניין שלנו, אבא?‬
‫אבל אין סיבה לדאגה, חמוד.‬
‫- טוב? - טוב.‬
‫רוצה לשחק בחוץ ותכף אצא?‬
‫- בסדר. - בסיידר!‬
‫- אדוארד, תזדרז! - אני בא, רובי!‬
‫הדיירים המודאגים גילו היום‬
‫שמחכה להם מאבק משפטי מורכב וכנראה ארוך‬
‫בין ועדת הנדל"ן, הקבלנים והממשלה.‬
‫לא נקבע לו"ז לחזרת הדיירים אל דירותיהם.‬
‫קאסי חזרה. אעזור לה.‬
‫- היי, מותק. - תודה.‬
‫- את בטוחה? - כמובן.‬
‫ביתנו ביתכם.‬
‫- באמת? - כמובן.‬
‫תודה. תודה לשניכם, ממש.‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר שגם אתם תמשיכו לגור פה.‬
‫- יש! אפשר? בבקשה. בבקשה. - בטח שכן.‬
‫איזה מדהים! כולם נשארים!‬
‫בואו! עוגת בננה ביתית וגלידה.‬
‫- אבא יביא את הצלחות. קדימה. - יש!‬
‫- היי, קאסי. - כן, רובי.‬
‫אגב, מהי הססמה שלכם?‬
‫סרטפאר.‬
‫ס-ר-ט...‬
‫"ראפטר" הפוך. כל אחד ינחש את זה בלי בעיה.‬
‫- שמת לב מה הרגע אמרת. - כן.‬
‫בואי.‬
‫אלה דרשו השקעה גדולה.‬
‫נראה שאתה מודאג יותר מהקקי מאשר מהילדה הקטנה שלנו.‬
‫הדבר הזה באינטרנט הוא התעללות בילדים.‬
‫רובי לפני הכול. זה ברור.‬
‫זה רע.‬
‫אוכל לתת לך קצת שתמכור מהצד.‬
‫אלה חרצפים, ידידי.‬
‫או אבני חן.‬
‫קקי מלוטש במקרה הטוב.‬
‫קקי של איילים לחג המולד.‬
‫יש לך אופטימיות של אומן, קרבו.‬
‫תודה לך, צ'רלס.‬
‫ואינסטינקטים של מוכר שמן נחשים.‬
‫זה לא דבר אמיתי. שמן נחשים.‬
‫תדאג לשלוות הנפש של רובי.‬
‫ותפגין גם אמפתיה כלפי גברת ראפטר.‬
‫בבקשה, אלוף.‬
‫- תודה! - אין בעד מה.‬
‫תזכור, אחד בשביל רובס.‬
‫- זוכר? - כן.‬
‫רובי, קחי את הגלידה שלך.‬
‫איך אתה מרגיש לגבי הכול? הפגישה.‬
‫חשבתי שזה ישבור אותי, אבל באופן מוזר, אני מרגיש הקלה.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫ננקטו צעדים משפטיים, ומשום מה אני מרגיש‬
‫סוג של שחרור.‬
‫אני שקוע בחובות ועצוב לי על כל מי שקשה לו,‬
‫אבל אני מתעניין במה שצופן העתיד.‬
‫הכול היה חדש בריטריט הזה. ללמוד להיות מנותק מכל זה.‬
‫טוב לשמוע.‬
‫- אולי תעכל את זה בהמשך. - תודה?‬
‫- אבדוק מחר. - תודה.‬
‫זה עשוי להיות קל כמו להפסיק להכשיל את עצמך.‬
‫לפנות מקום כדי ליישר את ההדורים.‬
‫רוצה לשבת?‬
‫אין לי הרבה זמן, מצטערת.‬
‫בריטריט הזה,‬
‫חשבתי קצת.‬
‫ו...‬
‫אם פגעתי בך בזמן שהייתי פה, אני ממש מצטער.‬
‫ניית'ן, היית מניאק מוחלט באותו לילה.‬
‫ג'סטין, מצד שני, היה מקסים לחלוטין‬
‫ולא הגיע לו לחטוף ממך.‬
‫אתה לא מבין כמה כעסתי.‬
‫- הייתי מכה מהיום שהתחלתי. - לא אתווכח.‬
‫תראי, לא הייתי אני.‬
‫מי שאני באמת. זה היה האיד שלי.‬
‫יש עוד הרבה חלקים אחרים שהם די בסדר.‬
‫למשל?‬
‫במהות שלי אני בחור טוב.‬
‫הייתי מסובב קצת כשהתחלתי לעבוד פה.‬
‫ראיתי את הבניין שלך בחדשות. איזה מסכן אתה.‬
‫כן. זה יסתדר.‬
‫אף אחד לא מת. יש לנו קורת גג מעל הראש.‬
‫- אני אוהבת את הגישה שלך. - אנחנו בסדר?‬
‫חברים כזה?‬
‫אתה יכול אולי לעזור לנו למשך שעה? אולי שעתיים?‬
‫כן, אני יכול.‬
‫אולי נזכרתי שוב איך זה להיות ראפטר.‬
‫אולי כולנו נזכרנו.‬
‫- היי. - היי.‬
‫ובן, מה איתך?‬
‫אתה רוצה לומר משהו?‬
‫לא ממש, לא.‬
‫יש משהו במה שאמרנו שאולי קשה לך‬
‫לחלוק עם קאסי?‬
‫אני פשוט רוצה להעניק להורינו את מה שהם העניקו לנו.‬
‫להמשיך במסורת משפחת ראפטר.‬
‫אבל בכל פעם שקאסי נכנסת להיריון,‬
‫היא מפילה.‬
‫ברור שאני רוצה להיות שם בשביל קאסי. לתמוך בה.‬
‫היא שואלת איך אתה מרגיש.‬
‫את נסערת, אז אני רוצה להיות חזק למענך.‬
‫בן,‬
‫הם היו גם התינוקות שלך.‬
‫אני עצוב.‬
‫אני מרגיש...‬
‫עצוב מאוד.‬
‫אני חושש לומר משהו לא נכון ואני...‬
‫אני עצוב.‬
‫כשאתה מפסיק לדחוף את עצמך בכוח מעבר לפינות,‬
‫הפינות מתחילות להתיישר למענך.‬
‫כוונתך שהוא התפטר?‬
‫ג'רמי, לא היה לי מושג בנוגע לזה.‬
‫מעולם לא הייתי בריטריט. סתם שיתפתי כמה רעיונות.‬
‫כן, בסדר.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫תודה.‬
‫אימא, את לא תאמיני.‬
‫בדיוק הציעו לי עבודה.‬
‫- כאן. - כאן איפה?‬
‫לנהל את ריטריט הבריאות.‬
‫- מה קרה לבחור שפגשתי? - ברח עם אורחת.‬
‫הוא אמר שקשה להשאיר שם אנשי צוות.‬
‫ניית'ן הזכיר לבעלים מה הוא אהב במקום,‬
‫מה הוא היה משנה ו...‬
‫עזר שהם מכירים אותך, כמובן. קשר מקומי.‬
‫- הוא ילך על זה? - הוא נשמע נלהב.‬
‫הוא אפילו מדבר על כך שאדוארד ילמד בבוראדינה.‬
‫רייצ'ל נייד‬
‫- עדיף שאענה הפעם. - "אובזרביישן ארת'".‬
‫נראה לי.‬
‫שלום, יקירתי.‬
‫רק שנייה.‬
‫אז בעיקרון, "אובזרביישן ארת'" זרקו אותי.‬
‫- לא הייתי מגדיר את זה ככה. - אבל זה מה שקרה.‬
‫חשבתי שאת ראויה ליותר משיחת טלפון.‬
‫כי את באמת ילדה מדהימה, רובי.‬
‫ציור הטרולים שלך, זה היה אמיץ מאוד.‬
‫זו הייתה טקטיקה. כדי להראות לבריונים שלא פגעו בי.‬
‫למרות שהם פגעו.‬
‫מעתה והלאה, פשוט אתעלם מהם.‬
‫נכון. ותירגעי עם המדיה החברתית.‬
‫את מנהיגה מלידה, רובי. בדיוק כמו אחותך.‬
‫רייצ'ל אמרה לך לבוא אליי?‬
‫- כן. - מצוין.‬
‫רייצ'ל מדהימה.‬
‫נכון.‬
‫וגם את.‬
‫אז ג'סטין עשה כמיטב יכולתו מבחינת העסקה, אבל...‬
‫הם תמיד רצו שליטה רבה יותר.‬
‫לוח הזמנים שלה, הבגדים שלה...‬
‫אז היא ניצלה בנס. יופי.‬
‫אני לא יודעת לגבי זה, אבל...‬
‫הם אולי היו מוציאים לה את הרוח מהמפרשים.‬
‫ומה שלומך, מתוקה?‬
‫אני מתגעגעת אליכם כל כך מאז שחזרתי.‬
‫כן, טוב, תשמרי על עצמך.‬
‫תעדכני אותנו.‬
‫כן, בסדר.‬
‫יש לי שיחה נוספת. אני אענה.‬
‫אוהבת אתכם. ביי.‬
‫אוהבים אותך. ביי.‬
‫הייתי צריך לסתום את הפה.‬
‫הייתי צריכה להרחיק את קרבו מרובי.‬
‫לעזאזל עם "אובזרביישן ארת'". מה אנחנו עושים?‬
‫פאדו אמר לי משהו בלילה על להסתכל בדברים בצורה שונה,‬
‫אבל לא משנה איך אני מסתכל בזה... אני לא יודע.‬
‫אני יודע רק שאנחנו הולכים על קצות האצבעות סביב...‬
‫מילה.‬
‫איזו מילה?‬
‫גירושים.‬
‫אני יודעת.‬
‫ואני יודעת שאני צריכה לפתור את זה.‬
‫אחזור לסידני, אארוז את החפצים שלנו, ואחזיר את רובי הנה.‬
‫אני לא יודעת מה אוכל להבטיח, דייב.‬
‫מלבד זה ש...‬
‫אנסה שוב למצוא...‬
‫את ג'ולי ראפטר כאן.‬
‫אולי הגיע הזמן שכולם יבצעו איפוס.‬
‫כולנו בתנועה.‬
‫זה הדבר הוודאי היחיד בחיים.‬
‫יהיו שינויים.‬
‫קבלה פותחת אפשרויות.‬
‫מנוסה מתמדת מבטלת אותן.‬
‫הצעד הראשון לקראת קבלה הוא הקשה מכולם.‬
‫לומר את האמת.‬
‫לעצמך.‬
‫התקשרתם לרייצ'ל ראפטר. תשאירו הודעה ואחזור אליכם.‬
‫היי, רייץ', זה אבא שלך.‬
‫הגעתי להחלטה רצינית בנוגע לאימא שלך.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬