Andas in...
Släppa taget.
Planera, släpp det.
Oroa sig, släpp det.
För tre dar sen, sa jag: "Jag vill härifrån."
TRE DAGAR TIDIGARE
Återhämtning, mer känt som att fördröja det oundvikliga.
Vilket i stort sett är att allt hade gått åt helvete...
Förlåt.
"Öppna ditt hjärta inför livet."
Jag nöjer mig med en dubbel espresso.
Helvete.
Nathan.
Visste du att vi undervisar i gående meditation?
Nej, Anton, det visste jag inte. Tack för informationen.
Det är ett par pass i eftermiddag, kom dit.
Inget fördömande.
Bokstavligt talat inget fördömande.
Å andra sidan,
när hade du gratis semester senast?
Så, här är jag.
Sakta ner,
följ andetagen,
fånga tankarna,
och lugna det stökiga sinnet.
Ett andetag senare,
mer självkritik.
Jag märker det åtminstone.
Kan det vara poängen?
Vackert.
Du är inspirerande. Väldigt Zen.
Ett par dar här, så kanske jag får kläm på det.
Jag har precis kommit och jag är...
Tankarna snurrar som en överhettad tvättmaskin.
Jag rekommenderar andningsklassen.
Jag trodde du skulle rekommendera en fin årgång.
Jag...
- Jag heter Sylvia. - Nathan.
Trevligt att träffas.
Det är tredje gången jag är här. Det här är bästa stället.
Allt är väldigt nytt för mig.
Du har valt rätt ställe.
Och vad du än gör, Nathan, så funkar det.
Än så länge.
Att vara i nuet.
Acceptans öppnar möjligheter.
Undvikande stänger dem.
Hej.
- Förlåt. - Jag tänkte på annat.
Jag kollar om du eller Dave behöver nåt.
Dave? Han är tillbaka på jobbet idag.
Hur kan han arbeta?
Han handleder Paddo. En halvdag bara.
- Doktorn sa väl vila. - Han vilade.
Igår. Han har en hel handled, vem behöver två?
- Dave, jag kan... - Det går bra.
Det går bra. Det är okej.
Jag mår bra.
Ursäkta mig för att jag undrar varför jag skyndade tillbaka hit.
Det finns speciella handledsskydd för hojåkare.
Till och med tonåringar använder dem, men inte Dave.
Typiskt män. Han är säkert glad att du är tillbaka.
- Han saknade dig. - Jaså? Jag är inte så säker.
Vill du ha den?
Näe.
Vem vet varför jag sparade allt det här?
Det är inte min bästa dag, som du ser.
Vi kan ta en promenad om du vill.
- Jag vill bara bli av med det här. - Kasta inte de här.
Surdegsbröd, direkt från ugnen.
Tack.
Och du behöver inte hjälp?
- Nej, det går bra. - Okej.
Börja observera andetaget.
Och släpp kontrollen.
Och den här tjejen kom hit sönderstressad och utmattad.
Sen började andningskursen.
De magiska orden: "Du ska ligga ner i en timme."
All träning borde göras liggande.
Vad som än funkar.
Du är sportig, det är inte jag.
Du är i bra form, Nathan. Jag är inspirerad.
Tack.
Vi borde leka mer, eller hur?
Jag vill alltid gunga när jag puttar på Eddie.
Det här stället saknar gästgungor!
Ja.
Här är han. Anton.
Sylvia! Underbart att se dig igen.
Kan jag göra nåt för dig?
Gungor.
Det här stället skulle må bra av några gungor.
Med rep i silke för er, madame.
En del ställen kan vara väldigt seriösa, men...
- Anton, han är jättefin. - Ja.
Ska vi äta lunch tillsammans?
Kasta oss på salladen. Dregla över mosad squash?
- Grotta ner oss i quinoan. - Ja, varför inte?
Du har ett smittande skratt.
Och som svar på din fråga...
Det är jag också.
Skild.
Jag dejtar och är fast besluten att träffa rätt kille.
Jag borde ta ditt nummer innan vi åker.
Ja, visst. Får jag fråga en sak?
- Kör på. - Är det...
Är det här...
Stöter du på mig?
Nej. Ursäkta.
Så klart jag gör.
Carpe diem. Vi kanske klickar.
Andas utan ansträngning,
ett steg i taget.
Är du osäker, andas ut.
Jag är okej. Kommer snart.
Jag väntar här.
Hej.
- Hej. Hur gick det? - Ingen svullnad.
Gipset kliar lite. Det är allt. Det var skönt att få jobbet gjort.
Jag tänkte vi kunde sitta ner och äta lunch som omväxling.
Tessa hade med sig härligt bröd.
Jag tar med dem som matsäck.
Paddo ska åka en sväng och jag tänkte titta på.
Inte för att hoppa upp på hästen igen, bara tänka på hur det skulle vara.
Eller kanske prova en annan häst.
Jag kollar bara för att...
Ni ska få vara ifred. Fint.
Vänta.
- Kan jag göra det där? - Det är lugnt.
Ruby grät i skolan.
Sällan.
Hej, Ruby!
- Kolla in det här. - Ja.
SKIT - OM - SKIT
- Hej då, Ruby. - Vi ses.
Kan vi gå härifrån?
Är det dina nya vänner? Vad heter de?
De kallas "De oupplysta".
SKIT - OM - SKIT
Det är hemskt.
Det är pappas fel.
Han har ringt tre gånger för att be om ursäkt.
Innan han sa att det var skit, gillade alla mitt konstverk.
- På grund av honom... - Säg inte så.
...säger de: "Det är bara en målning med hundbajs,"
och din pappa tycker att du är skit," vilket han faktiskt sa.
Minns du vad Charles sa till dig?
Han var inte där när de mobbade mig.
Det är sant och det här är hemskt.
Men om vi tittar på det från en annan vinkel?
- Som vad? - Jag försöker hjälpa dig.
Fortsätt.
Du gjorde ett kontroversiellt verk och ville ha reaktioner,
och så här blev det.
- Jo, men inte så här. - Nej, inte så här.
Allt beror på pappa, inte på mig.
Du grät åt vad han sa, han fick dig inte att gråta.
- Det där är bara semantik. - Ursäkta?
Det är ett ord, lägg av.
Dags att gå.
När vi kommer hem, måste jag ut på nätet och se vad de som älskar mig säger.
När vi kommer hem måste jag få glass.
Hej.
- Du är tidig. - Ja, vi kanske kunde prata.
Jag har sagt det i flera dar.
Var är ungarna?
Jag försöker hålla dem på baksidan. Du har väl inte sett det här.
SKIT - OM - SKIT
Vem gör så här? Jävla skit.
PLAST! - MER SKIT LIPSILL
Var kommer de här idioterna ifrån?
Vi är åtminstone överens om det.
Jag borde ringa mamma.
Dessutom borde hon få höra...
Strunt samma.
- Du menar mitt beslut. - Ditt beslut, ja.
Ska du berätta för henne att du vägrar gå till en terapeut?
Fullt pådrag, Cass. Jag kom just hem. Ge mig tid.
Jag måste ut på nätet.
Vi kan väl ringa mamma? Jag pratar med henne först.
Ja, vännen, men jag kan förstå Cassie.
Den fysiska pressen med IVF, än mindre den känslomässiga omvälvningen...
Visst.
Och nu vill hon sätta stopp.
Ja, jag ville bara att du skulle veta.
Jag älskar er båda två, jättemycket.
Krama Cassie från mig. Det kan inte ha varit ett lätt beslut.
Hur mår pappa?
Du känner din pappa, lider i tysthet.
Jag ringer honom.
Du ska få prata med Rubes.
Hej.
Det är mamma.
Tack.
- Hej, mamma. - Hej, raring.
Ben sa att nån gjort en GIF av dig med pappas ord.
En jättetöntig.
Ja, men det gör ändå ont?
Lite grann.
Jag kan komma om du behöver mig.
Nej. Du ska vara där med pappa.
Ska vi göra en av våra listor?
Okej.
Okej, redo?
Vi ska strunta i vad ungarna i skolan säger.
Inte bry oss.
Och vad sägs om att göra nåt annat i helgen som intresserar dig,
som att simma eller teckna,
kanske gå till biblioteket och låna nya böcker?
-Hur ser listan ut? - Bra.
Och så tar vi allt syre från de där krypen.
Gå inte ut på nätet förrän jag kommer ner igen.
- Okej. - Lova?
Jag lovar.
Skicka ett krya-på-dig-kort till pappa.
Han mår så dåligt över det han sa.
Okej.
Du börjar.
Jag vill fortfarande ha barn.
Inget har förändrats för mig.
Du menar att du vill ha egna barn.
Vi måste vara positiva.
Vadå?
CASSIE RAFTER LÖSENORDSTIPS - NAMN, ÅR
Varje gång kände jag livet inuti mig och jag kände det dö.
Jag vet.
Pumpa in hormoner och kämpa mot allt sämre odds...
Mitt hopp är slut.
Låt mig hoppas åt oss båda två.
Om du har glömt ditt lösenord... återställ det med ditt Apple-ID
Säg bara vad du behöver.
Att vi pratar om adoption.
- Hör på... - Bara pratar om det.
Vi får tänka på det längre fram.
Ben. Du lyssnar inte, det kanske inte finns nåt "längre fram''.
Vad hette deras hund? Den som blev överkörd.
- Wusty. - Wusty.
Vi kanske kan gå tillsammans till en terapeut.
Hur ska en komplett främling kunna hjälpa oss?
Vi kommer ingenvart på egen hand.
Du har bytt lösenord. Jag behöver det nya.
Nej, det gör du inte.
- Inga datorer, Ruby. - Jag är utelåst.
Lyssna, Ruby...
Jag måste ut på nätet.
Du har haft en skitdag, gör den inte värre.
Jag måste göra mina läxor!
Och skanna kortet till pappa.
Mamma blir sur på dig, hon vill att jag gör det.
Ruby.
- Ruby, sluta. - Ruby!
Sluta. Vart ska du, vännen?
Jag vet inte.
Hör på, vännen.
Jag fotar kortet och så skickar vi iväg det till din pappa.
Kom in igen.
Ingen ska gå ut på nätet. Inte ens vi.
Visst.
Det är okej.
KRYA PÅ DIG PAPPA
Vad snällt, Ruby.
Jag skickar ett tack, vi är sams igen.
Ja, du känner ju Ruby, hon tar sig dit på sitt sätt.
Ja, krisen avvärjdes.
Bon appetit, som de säger i Wales.
- Jag kan skära köttet... - Nej, tack.
- Det ser gott ut. Det går bra. - Men...
Okej.
I vindar som kan bli minus 60 grader,
kurar kejsarpingvinerna ihop sig för att hålla värmen.
De turas om att vara i mitten där det är relativt varmt...
...innan de rör sig ut igen, så att andra kan skydda sig från de isande...
Säg först sanningen till dig själv.
Varsågod.
Föreställ dig att ditt sexåriga jag sitter med dig.
Vad skulle han vilja att du gör nu?
God morgon.
Djupt fundersam?
Ja, jag dammar bort spindelnäten.
Sexåriga-jag-övningen.
Precis.
Jag hoppas att jag inte berättade för mycket igår vid middagen.
Det var intressant.
Du är intressant.
Jag var inte säker på om du... Jag vet inte hur jag ska säga det här.
Varför inte bara säga det?
Du gick ganska plötsligt.
Du är en väldigt attraktiv kvinna.
Och jag gillar verkligen ditt sällskap.
Men ifall du...
Jag är inte ute efter att träffa nån nu, romantiskt sett.
Min prioritet bör vara Eddie,
och jag är inte redo att dejta nån.
Vem det än är!
Och det känns okej.
Det är bra för din fina kille.
Här.
Det är han verkligen.
Men en klostertillvaro för dig.
Det är ett val jag har gjort utan att inse det.
Förrän nu.
Ytterligare en anledning till att byta till ett jobb du faktiskt gillar.
Lättare sagt än gjort.
Livet kan vara väldigt ensamt.
Ja, men du förtjänar inte att vara ensam.
Det finns nån där ute för dig.
Kom igen. Varför inte?
Jag kanske borde rådfråga mitt sexåriga jag.
Hon var en smart brud.
Det kan jag tro.
Kan du farmors lösenord?
Mammas? Självklart.
Varför använder du inte det?
Det här är inte hennes dator.
Vad menar du?
Hon lämnade den här. Jag såg den.
- Håll utkik efter Cassie. - Jag ska.
Vad gör Rubys föräldrar? UNGEN ÄR BORTOM ALL KONTROLL!
Föräldrarna borde åtalas om de inte kan kontrollera henne.
RUBY DÖDAR ISBJÖRNAR!
MÄSSANDE UNGE
SKIT - OM - SKIT
HUR KAN MAN TA EN SÅN DUM TJEJ PÅ ALLVAR
Det är inte rättvist!
Rubys konstlärare gjorde hennes målning!
RUBY RAFTERS MORAL ÄR DYNGA. PLAST!
Ruby målar SKIT KASTA HENNE I SOPORNA!
Ruby har aldrig ens varit i Buradeena. Precis vad världen behöver. MER SKIT!
LIPSILL
Nån borde säga åt den här tjejen att hålla klaffen!
Brinn Buradeena, brinn
Carbo är här. Han ska lära oss trolla!
Kom igen. Snälla!
Stör inte!
Lägg pengen i fickan och få publiken att titta nån annanstans.
Du jobbar inte...
Får jag visa Ben och Cassie?
Du kan väl försöka.
De är upptagna. Fortsätt öva.
Okej.
Varför gör du så stor grej av det?
Okej, jag går dit själv.
Kan vi inte bara umgås med Carbo?
Se mig i ögonen! Stressa inte.
Du distraherar mig.
Jag sa att jag skulle gå, så då gör jag det.
- Hej, Carbo. - Rubes.
Rubes, titta på mig.
Mynt. Och vad finns där borta?
Du vill bara skjuta upp det.
- Fortsätt öva. - Okej.
Jag gör min bästa tavla nånsin.
Det säger du?
Kan du ta mig till konstmarknaden imorgon?
En exklusiv lansering för Bli kolsyrad.
- Om det är okej för Ben och Cassie. - De ska på läkarbesök.
De behöver nån som passar oss.
Nämn inte målningen. Jag sparar den till dina fans.
De kommer att älska den.
Har du nånsin funderat på att bli buktalare?
Det börjar bli inne igen.
- Verkligen? Oj. - Ja.
- Dave? - Här ute.
Kan du släcka i köket?
Gör oss sällskap om du vill.
Du måste fortsätta titta upp.
Internationella rymdstationen är på väg.
Är den?
Vänta lite.
Ingen mening att göra det svårt
när det kan göras lätt.
Så ja.
Vintergatan.
Ja, det är vad ditt folk kallar den.
- Vet du vad vi svarta kallar den? - Jag borde veta.
Den stora Emun.
Titta inte på stjärnorna utan...
Det är de mörka utrymmena mellan dem.
Okej.
- Ser du Södra korset? - Jepp.
Det är en mörk fläck precis under den. Det är huvudet.
Och halsen går igenom de två punkterna,
och kroppen går tvärs över.
Och just nu är den ljusaste delen under benen.
När vi ser den så här,
det är då vi går ut och samlar emuägg.
Vissa månader springer den.
Ibland kan man inte ens se benen.
Ju längre man tittar, desto mer ser man.
Bara om man vet vad man letar efter.
Som de flesta saker.
Det angår inte mig, men om du är glad att Julie är tillbaka,
borde du säga det.
Om hon inte var här, hade jag klarat det ändå.
Så hade det varit.
Zenmannen.
Allt det där för en helg? Du har mycket bagage, Sylvia.
Bara min laptop och det är allt.
Trevligt att du trivdes här.
Vad kan slå promenader på varmt kol och sova på spikbädd.
Jeremy gillade dig.
Det kan blir mer varmt kol fortare än du tror.
Vad...
Så det är hans väska. Och ni två är...
Jag fick en spark på smalbenet av en viss sexåring.
Den rätte fanns här hela tiden.
Jag har varit upptagen med att turboflirta.
För mycket.
Förlåt. Igen.
Faktum är att det har jag också gjort,
och jag insåg det inte, så tack.
Slutet gott.
Grattis.
På med mobilen.
Bra! Ett, två, tre...
ÄGARMÖTE:
ingång via Pemulwuy Lane.
Dave Rafter, lämna ett meddelande.
Tack för vistelsen, pappa. Det var toppen.
Jag måste åka hem direkt. Huskrisen har blivit värre.
Hälsa mamma att jag ringer senare. Hej då.
Så här är det.
På väg hem för att ta konsekvenserna.
Vi får se om jag lärde mig nåt där borta.
Efter sex månader som gifta,
lade vi allt fokus på att skaffa barn.
Inte allt.
Jo, efter de sex första månaderna.
Vi sa båda två att vi skulle göra allt för att få barn.
En egen familj.
Jag har alltid sagt att jag kan ha problem.
Varför trodde du det?
Cassie trodde att det var mentalt.
För att?
I min familj...
Du behöver inte säga det.
Jag hade kontrollerande föräldrar
som manipulerade mig till ett äktenskap med en kontrollerande man.
Det var en svår tid.
Jag var tvungen att skilja mig för att åka från Queensland och ta min examen.
Min första omgång med IVF misslyckades med honom.
För...
För att jag kände mig kvävd.
Så är det inte mellan oss.
Det är så det känns nu.
Det är som att jag är föremålet för ett enormt matematiskt problem
som står på tavlan och bara väntar på att bli löst.
Jag är hindret.
Jag tror inte Ben har nån aning om hur olycklig jag är.
Okej.
Det verkar som om Ben hör det här för första gången.
Får jag fråga dig först, Cassie,
hur ansvarig känner du dig för var ni två befinner er nu?
Här är Carbo. En konstig pruttig dag framför oss.
Vi är med Ruby Rafter som ska visa sitt senaste alster,
här på mr Charles Whitemans salong.
Är det nån som köper konst på det stället?
Över till dig.
Så mycket hatpropaganda mot Ruby. #VarStark
Jag vill att ni ska veta att orden på min målning
är vad troll har sagt om mig.
Det de inte fattar är att miljontals barn över hela världen
gör skillnad just nu.
Ni vet vilka ni är.
Mata inte trollen Stanna i skolan
De kräver att de ansvariga agerar eller kliver åt sidan.
Falska nyheter
Hoppas ni är redo! Ni troll borde skämmas!
Gör en verklig skillnad
Jösses! Vi har stängt av.
Jösses amalia!
SLYNA VEM? - EN MASSA SKIT SKIT - KO
Kära nån...
Allt som sagts om mig på nätet. Många målar med ord.
Jag tänker på Christopher Wool.
"Sälj huset. Sälj bilen. Sälj barnen."
"Sälj barnen" är ganska omstörtande.
Jag tror att du vinner.
Vad har du gjort?
Kan du kolla om vi redan är virala?
Jag lägger på nu! Inga kommentarer!
Vad är det?
Det är bara nån skvallerjournalist som antyder att Ruby...
Får jag prata med Ruby, Carbo.
Hon är hemma hos Ben och Cassie.
Hör på...
Jag visste inget om målningen. Jag svär.
Varför bad du inte att få se den innan du visade den för världen?
- Hon ville inte visa den. - Hur gammal är du?
- Hon lurade mig. - Väx upp!
Hoppas ni är redo. Och ni troll borde skämmas!
Jävla helvete.
Har hon målat den här?
Hon kopierade vad trollen sa.
- Det blir bara värre. - Journalisten ringde om det.
Är vi medvetna om obsceniteterna?
Varför fokuserar de inte på mobbningen?
- Varför sa du inget? - Du har varit svår att prata med.
Vår dotter har problem, och du säger inget.
Jag trodde allt var bra. Ruby verkade må bra.
Jag visste att det skulle gå så här.
Varför gjorde du inget åt det då?
RACHEL MOBIL
Jag vet vad det handlar om.
Det bästa är om jag tar med Ruby hit.
Hon behöver sin pappa. Stabilitet, vänner.
- Kommer du också? - Självklart.
Hon borde komma hem, visst. Vad betyder det för dig och mig?
- Jag trodde du skulle bli glad... - Kom bara om du vill.
Ruby behöver mig.
Hon behövde mig också, men du tog henne till stan.
Hon är säker här. Stanna där längre om du måste.
Du gör mig frustrerad.
Det har du gjort mig i flera veckor. Tänk på det.
Aldrig att jag inte kommer finnas här för Ruby.
Antingen stannar ni där eller kommer hem. Vad betyder det för oss?
Tessa, ska vi ta promenaden?
Först trodde jag att han var generad över olyckan,
och inte ville ha min hjälp.
Sen började jag undra om han försökte köra iväg mig?
Så är det säkert inte.
Jag tror att han testar mig.
Han vill inte ha mig här av plikt eller medlidande.
Jag skulle känna exakt likadant.
Jag måste reda ut
den här oron inom mig, inte bara tejpa över sprickorna.
- Vi vet båda vad det kan leda till. - Julie... Okej.
Du kommer inte att gilla det här. Men det gör mig så rasande.
- Vadå? - Du riskerar all kärlek.
Den djupa kärleken,
som byggts upp under åren, som folk skulle döda för att ha,
och som du kanske vänder ryggen till.
Läxa inte upp mig.
- Jag säger inte vad du vill höra. - Jag ber dig inte om det.
En kväll när du var borta tittade jag på TV med Dave.
- Vi delade på en flaska vin. - Bra.
- Du struntar i att jag kunde gjort nåt. - Det skulle du inte.
Om Dave hade frågat, vem vet?
- Det skulle han inte. - Tack för det.
- Han skulle inte riskera vårt äktenskap. - Du gör det, varför inte han?
Han är en man, inget helgon. Han stannar inte för alltid.
Det räcker.
Tänk på det.
Man är så upptagen med vad som är fel i ens liv,
och så bara genom att sakta ner tankarna,
så minns man vad man är tacksam för.
Pappa är tillbaka!
Jag är här!
Jag kan trolla. Jag kan få pengar att försvinna!
Oj!
Det kommer på nyheterna strax. Kom igen.
Samtidigt hade hyresgästerna från Affaron Heights
ett möte idag med CBD,
där de uttryckte sin frustration över
bristen på adekvat information.
Handlar det om vårt hus?
Men det finns inget att oroa sig för.
- Okej? - Okej.
Ska vi gå ut och leka strax?
- Okej. - Okej!
- Skynda dig, Edward! - Jag kommer, Ruby!
Oroliga hyresgäster fick idag veta
att de har en komplicerad och långdragen process framför sig
mellan ägarförbundet, byggbolaget och delstatsregeringen.
Hyresgästerna vet inte när de får återvända till sina lägenheter.
Cassie är tillbaka. Jag ska hjälpa henne.
- Hej, sötnos. - Tack.
- Är du säker? - Självklart.
Nuestra casa es su casa.
- Säkert? - Självklart.
Tack så hemskt mycket båda två.
Vad betyder det?
Det betyder att du också stannar här.
- Ja, kan vi det? Snälla. - Självklart kan du det.
Ja! Alla kan stanna!
Kom nu. Hembakad banankaka och glass.
- Pappa hämtar tallrikarna. Kom nu. - Ja!
- Du, Cassie. - Ja, Ruby.
Vad är ditt lösenord?
Sretfar.
S-R-E-T...
"Rafters" baklänges. Alla kan räkna ut det.
- Vet du vad du just sa? - Jadå.
Kom igen.
De här var en stor investering.
Du verkar mer orolig för hundbajset än vår lilla tjej.
Det där på nätet är barnmisshandel.
Ruby är viktig. Det är självklart.
Det är illa.
Du skulle kunna sälja några vid sidan om.
De är flytare.
Eller ädelstenar.
Polerat bajs i bästa fall.
Renbajs till jul.
Du har en konstnärs optimism.
Tack.
Och en ormoljesäljares instinkter.
Det är inte en riktig sak. Ormolja.
Bekymra dig för Rubys välmående.
Och lite empati för mrs Rafter.
Varsågod, kompis.
- Tack! - Varsågod.
En är till Rubes.
- Kommer du ihåg? - Ja.
Kom och hämta din glass, Ruby.
Vad känner du inför allt? Mötet.
Jag trodde det skulle sänka mig, men konstigt nog är jag lättad.
Hur då?
De rättsliga åtgärderna är på gång, och jag känner mig,
typ, befriad.
Jag är begravd i skulder och lider med alla som kämpar,
men jag känner mig nyfiken på framtiden.
Allt var nytt på retreaten. Att lära sig vara avskild från allt.
Det var skönt att höra.
- Det kan komma en fördröjd reaktion. - Tack?
- Jag kollar till dig imorgon. - Tack.
Det kan vara så enkelt som att sluta hindra sig själv.
Göra plats för att ställa allt till rätta.
Vill du sätta dig?
Jag har inte så mycket tid, förlåt.
På retreaten,
tänkte jag lite grann.
Och...
Om jag förolämpade dig när jag var här, så ber jag om ursäkt.
Du var en skitstövel hela den kvällen.
Justin, å andra sidan, var jättetrevlig
och förtjänade inte att behandlas så.
Om du visste hur arg jag var.
- Jag har varit jobbig sen jag började. - Säger inte emot.
Det där var inte jag.
Mitt riktiga jag. Det var detet.
Det finns gott om delar som är ganska okej.
Som?
Jag är i princip en bra kille.
Jag tänkte mig inte för när jag började här.
Jag såg ditt hus på nyheterna. Stackare.
Ja. Det ordnar sig.
Ingen har dött. Vi har tak över huvudet.
- Jag gillar din attityd. - Är allt okej?
Du vet, som vänner?
Kan du hjälpa oss en timme eller två?
Ja, det kan jag.
Kanske mindes jag hur det var att vara en Rafter.
Det gjorde vi kanske allihop.
- Hej. - Hej.
Och Ben, hur är det med dig?
Vill du säga nåt?
Inte egentligen, nej.
Är det nåt av det vi pratat om som du tycker är svårt
att dela med Cassie?
Jag vill bara ge våra föräldrar vad de gav oss.
Fortsätta Rafter-traditionen.
Men varje gång Cassie blir gravid,
får hon missfall.
Självklart vill jag finnas där för Cassie, och stötta henne.
Hon frågar hur du känner dig?
Du är upprörd, så jag vill vara stark för din skull.
Ben,
de var dina barn också.
Jag känner mig ledsen.
Jag känner mig...
Väldigt ledsen.
Jag är rädd för att säga fel saker. Och jag...
Jag känner mig ledsen.
Det är när man slutar tvinga sig runt hörnen,
som hörnen börjar flytta sig av sig själva.
Menar du att han avgick?
Jeremy, jag hade ingen aning om det.
Jag har aldrig varit på retreat. Jag nämnde bara några idéer.
Ja, det ska jag.
Det ska jag verkligen.
Tack.
Du kommer inte att tro det här, mamma.
Jag har fått ett jobb.
- Här. - Här var då?
Han ska sköta retreaten.
- Vad hände med killen jag mötte? - Han stack med en gäst.
Personalen stannar visst inte.
Nathan nämnde för ägaren vad han gillade med stället,
vad som kan förändras...
Det hjälpte att de kände dig. Koppling till orten.
- Tar han det? - Han lät angelägen.
Han pratade om att låta Edward börja skolan i Buradeena.
RACHEL MOBIL
- Bäst att svara den här gången. - Observation Earth.
Jag menar det.
Hej, älskling.
Ett ögonblick.
Observation Earth har alltså dumpat mig.
- Jag skulle inte uttrycka det så. - Men det har de.
Du förtjänade mer än ett telefonsamtal.
För du är verkligen en speciell tjej, Ruby.
Din trollmålning var väldigt modig.
Det var taktik. För att visa mobbarna att de inte hade gjort mig upprörd.
Även om de hade det.
Från och med nu, ska jag bara strunta i dem.
Just det. Och undvika sociala medier.
Du är en naturlig ledare, Ruby. Precis som din syster.
Bad Rachel dig att komma och träffa mig?
- Ja, det gjorde hon. - Utmärkt.
Rachel är så häftig.
Det är hon.
Och det är du också.
Justin gjorde sitt bästa med avtalet, men...
De ville ha mer kontroll.
Ni vet, hennes schema, hennes kläder...
Så hon kom undan. Bra.
Jag vet inte det, men...
De kunde ha släckt hennes gnista.
Och hur mår du, raring?
Jag har saknat er så mycket sen jag kom hem.
Ja, men du tar väl hand om dig.
Håll kontakten.
Ja, det ska jag.
Det är nån som ringer. Jag måste ta det.
Jag älskar er, hej då.
Vi älskar dig, hej då.
Jag borde ha hållit tyst.
Jag borde ha hållit Carbo borta från Ruby.
Åt skogen med Observation Earth. Vad gör vi?
Paddo sa nåt till mig om att se saker på ett annat sätt.
Det kvittar hur jag ser på det... Jag vet inte.
Allt jag vet är att vi tassar på tå runt...
Ett ord.
Vilket ord?
Skilsmässa.
Jag vet.
Jag vet att jag måste reda ut det här.
Jag åker till Sydney, packar våra grejer och tar med mig Ruby hem.
Jag vet inte vad jag kan lova, Dave.
Förutom att...
Försöka en gång till med att hitta...
...Julie Rafter här.
Det kanske var dags för alla att ställa om.
Alla vi som rör på oss.
Det är den enda vissheten i livet.
Det kommer att ske förändringar.
Acceptans öppnar möjligheter.
Att fortsätta fly stänger dem.
Det första steget till acceptans är det svåraste.
Att säga sanningen.
Till sig själv.
Du har ringt Rachel Rafter. Lämna ett meddelande.
Hej, Rach, det är pappa.
Jag har fattat ett allvarligt beslut om mamma.
Undertexter: Monika Andersson
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir