PR.
Arbetet för att ge allmänheten en positiv bild.
Restaurangen har två Michelinstjärnor
och det finns bilder på råttor i köket.
Vi måste hantera det på ett jäkligt bra sätt.
Problemhantering.
Processen att reagera på problem som påverkar en grupp.
Okej.
PR och problemhantering.
MAX LIPINSKI VD
- Ja. -Det som krävs i min familj.
Kom in.
Jag lägger ut ett pressmeddelande för Råttköket.
Samtidigt som jag avbokar min lunchbokning.
Det var roligt.
Kan du fortfarande flyga?
En vecka till innan bulan hindrar mig.
De sa att det här är din syster?
CENSURERAD BLI KOLSYRAD
Allt på grund av en målning i en okänd skola nånstans.
Ett offentligt budskap.
Jag borde inte bli förvånad, men när ens egen familj blir viral...
Observation Earth vill prata.
- De tror att Ruby har Thunberg-potential. - Lägg av.
Jag hoppas att du vill göra det.
Åk till Australien, utvärdera möjligheterna.
De vill ha ett avtal.
Observation Earth är inte min klient.
Justin tar befälet. Du finslipar din familj.
Min familj är o-finslipbar.
Kom igen.
Behövs jag verkligen?
Annars skulle jag inte fråga. Presentera Justin för dem,
dem för familjen, och kom tillbaka. Jag kan inte undvara dig.
Okej.
Jag har inte varit hemma på åratal. Kan jag få några extra dar?
Det är faktiskt arbete, ingen återförening.
Du är så sentimental.
Ja. Mjuk som stål. Okej, tre dar. Håll till godo.
Bra.
Okej.
Jag ska åka hem.
Åtta år här och jag säger fortfarande "hem".
RACHEL RAFTER CHEF KUNDKONTAKTER
Grejen med videosamtal är att de är från axlarna och upp.
Man visar världen bara det man vill att den ska se.
Rökridåer och speglar.
Vadå?
Rachel kommer!
När kommer du hit?
- Hur länge kan du stanna? -Fem dar som mest.
Det beror på hur lång tid det tar för Observation Earth att värva Ruby.
Värva?
Hon har blivit viral. Det är galet, men bajs som protest
är en ny vinkling. "Giriga vita män, stackars isbjörnar."
- Klassiskt. -Observation Earth?
-De kan inte mena allvar. - Jo.
Det är en engångsgrej, eller hur?
Det är på alla sociala medier.
Om de värvar Rubes som ungdomsambassadör är det stort.
Det är löjligt.
Jag förstår om du säger nej.
Jag säger vad som helst för att få dig ombord på planet.
Okej. Jag kan inte prata länge. Kan du hämta pappa innan vi slutar?
Han är inte här.
- Jag är i stan, pappa är i Buradeena. - Då behöver du inte resa.
- Det låter bra. -Exakt.
Det finns så mycket att prata om.
- Det gör det. - Jag längtar tills vi ses!
- Jag älskar dig! - Älskar dig också.
- Jules, jag vet inte. -Inte jag heller, tro mig.
Det är många hatare som jagar den där Greta.
Vill vi att Rubes ska drabbas av det?
Om vi sätter stopp för det direkt, så kommer inte Rachel.
Och hon kanske kan göra det begripligt.
Ruby, en internationell ambassadör?
Kanske.
Du har rätt. Allt för att få hem Rach.
Vet Ruby?
Nej. Rachel få förklara.
Hon kommer på söndag morgon. När kommer du?
Hon har aldrig sett Buradeena. Hon kan väl åka hit?
Hon har bara några dar på sig, och ska jobba.
Nån kan köra henne. Eller så kan hon flyga upp.
- Ska vi verkligen göra så här? - Vadå?
Hon har inte varit här på flera år och du är envis.
Hon ska se vårt hem.
Om hon inte hinner, så kommer jag ner.
Jag vill gärna träffa henne.
- Bra. - Så här är det.
Det är så det funkar. Jag är här. Du är där.
Jag vill att hon förstår vad jag älskar här.
Okej. Vi ringer dig. Söndag lunch.
Så det perfekta barnet återvänder.
Du trodde väl att det var du.
Det är det. Det har alltid varit det.
Rachel har inte listat ut det än.
Okej, det behöver övas på.
Det är för mycket skum. Säg inget.
Ser välfylld ut.
Och inget om det.
Du har ett snuskigt sinne.
Anna, hej.
Fick du memet jag skickade?
Vilket? Du kommer använda all min surf i den här takten.
- Memes? Vad är du, tolv? - Det var ett psykologiskämt.
- Det var roligt. - Diskutabelt.
Så, vad händer?
Vi har kul.
De var så jäkla allvarliga på det gamla jobbet.
Men betalade mer.
Tack för att du räddade mig.
Ingen fara.
Du, jag, Sydney.
- Det verkar så. - Försök låta entusiastisk. Kom igen.
Lång historia. Det är komplicerat.
Okej. Vi ses i loungen.
Eftersom du ska träffa familjen,
och om det blir problem, så har jag inte berättat för dem.
Om barnet?
Jag tänkte att det vore lättare att bara visa upp resultatet.
Du känner din familj.
- Min mamma, i alla fall. - Så illa?
Så bra. Hon dödar med vänlighet.
Jag uppdaterar dig på planet.
- Det blir inte för mycket prat. - Vad än som krävs för jobbet.
Mitt jobb är att vända det här till nåt positivt.
Och att kliva på planet.
BROKLÄTTRING PRISER
Vi borde kolla om Rachel vill göra broklättring.
Eller bara överraska henne med biljetter?
Hon är ingen turist.
Hon har aldrig gjort det.
Är det för mycket om jag ordnar en lunch?
Bara vi tre? Och kanske hon och jag på en spa-dejt?
Om det gör dig glad.
- Fint att se dig glad. - Det blir kul att träffa henne.
Boka allt då.
Njut av din IVF-fria tid.
Vid varje samtal finns IVF där uttalat eller som nåt underförstått.
Han menar det säkert inte så.
Han tror att det hjälper att vara positiv.
Kvinnor blir gravida varje dag.
Det har inget med attityd att göra. Deras kroppar funkar, inte min.
- Och om det här är slutet? - Bara ett av mina ägg befruktades senast.
Ett av åtta.
Du måste berätta vad du känner.
Det är inget problem förrän vi har råd att prova igen.
Det gör det lätt att undvika.
- Din svåger. - Vad har han gjort?
Han har bestämt att jag är hans nya vän,
vilket jag inte sagt ja till.
Han spammar mig med dåliga skämt hela dan.
- Stöter han på dig? - Jag vet inte än.
Han är väl glad att slippa sitt gamla jobb.
- Ska jag be honom sluta? - Jag fixar det.
- Tack. Det hade varit pinsamt. - Ja.
- Igen? - Igen.
Se till att du tittar till slutet! Försöka lönar sig!
Försöka var ordet.
- Välkomna till The Anderson. - Tack.
Vi tar hand om era väskor.
Så...
Jag kontaktar klienten. Lycka till med din familj.
På tal om det. Skulle du vilja följa med?
Du kan se Ruby på plats innan vi ordnar mötet.
Skulle det avlasta ditt avslöjande?
Det kan kontrollera frågorna.
Du får säga nej.
Som du sa, träffa Ruby.
- Om jag är orättvis... - Skulle jag säga nej.
Hon kommer om en minut. Kan du duka bordet?
Jag är orsaken till att hon kommer. Varför ska jag jobba?
Hur vet du det?
Titta inte på oss.
Har du sett storleken på huset?
Ingen kan ha ett privat samtal.
Ja. Inget har bestämts än.
Vi får höra vad Observation Earth har tänkt sig,
och sen tar vi det därifrån.
Om du är kaxig, kommer din far och jag inte gå med på nånting.
Så var snäll och duka bordet.
Tack.
En taxi!
Ring upp pappa!
Jag är här.
Hon är här!
- Hej, familjen! Jag är hemma! - Åh, jösses!
Så trevligt att se dig!
- Herregud! - Överraskning!
- Dave. - Jag ser.
- Är hon? - Jepp.
Varför sa du inget? Hur gick det till?
- Du sa att du inte träffade nån. - Det här är Justin.
Justin.
- Justin? -Hej.
Justin.
Nej.
Bara Justin. Justin Gavin. Är inte inblandad i nåt annat.
Jag ber om ursäkt.
Han ska ta hand om kontot.
Trevligt att träffas.
Vem är pappan?
Problemhantering, börjar nu.
Okej. Det här håller er sysselsatta.
- Vi har saker att prata om. - Han är här för min skull.
- Senare. - Att Rachel inte sagt nåt är skumt.
Den kommentaren är orsaken till att du är här.
- För du tänker det inte? - En sak i taget. Stanna.
Helskumt.
Pappa är med.
-Tänkte inte hålla det hemligt för alltid. -Skönt att höra.
Skönt att New York inte har förändrat dig.
- Det återställer ordningen. - Ja.
Det var oväntat.
Jag har fortfarande svårt att hantera det.
Förlåt, Justin, att du dragits in i den här familjeuppståndelsen.
- Det är lugnt. - Vi tar det senare.
Det är nog bäst så.
- Lunchen är nästan klar. - Tack, Cass.
Jag hjälper till.
- Jag tänkte fråga... - Rach har väl fått igång tankarna.
Jag mår bra, älskling.
Det gör du inte. Jag fattar.
Vi kan prata i morgon och bestämma när du kommer hit.
- Så fort vi har slutfört avtalet. - Jag vill visa vårt ställe.
Om du vill, så klart.
Jag kan bara stanna en natt.
Flyg till Taree så hämtar jag dig. Välkommen du med, Justin.
Jag är inte ledig.
Bara jag hinner med New York-flyget.
Vi pratar mer imorgon.
Vad håller ni på med?
Mamma här, du där.
Ska ni separera?
Nej.
Jag fattar inte att du inte sagt nåt.
Du har nog vunnit den tävlingen.
Vi ska inte separera. Vi är tillsammans, men för tillfället
väljer vi att bo på varsitt håll.
Långdistans funkar aldrig. Titta bara på mig och Jake.
Din pappa och jag har hållit ihop längre än du och Jake.
Kom igen. Så...
Pappan.
Två personer som ställde till det på en tillställning.
Han är gift.
Okej.
Där är blicken jag försökt undvika.
Vilken blick?
Milt ogillande? Det är knappast en orsak att hålla oss ovetande.
Kan vi låta det vara tills det här med Ruby är avklarat?
Var det därför du tog med Justin?
Han ska träffa familjen. Jag ska jobba.
Som jag sa, när det är klart.
Maten är klar. Kan vi prata om Observation Earth?
Du skulle ju inte säga nåt till henne.
Carbo säger att vi måste agera snabbt.
Vet Carbo också?
- Jag har ordnat ett möte i morgon. - Ja!
Bara vi.
Du öppnar Pandoras ask.
Boston College. Det är ganska fint, eller hur?
Det låter som en fin skola.
Det är en hygglig skola, ja.
Så du jobbar i Rachels team i New York eller...
Hur fungerar det?
Din syster har hand om viktiga klienter.
Jag vill alltid jobba med henne.
Justin anställdes av företaget innan han tog examen.
- Jag sa ju att det skulle bli ett förhör. - Jag är bara artig.
Det låter som att det går bra för dig.
- Min pappa jobbar i en bar! - Jag har precis börjat där.
Jag jobbade i barer hela college.
Okej, vi kan väl samlas för en bild.
Det är inte ofta jag har alla mina barn i samma rum samtidigt, så...
Du med, Justin.
- Mamma, det är en familjebild. - Och låt mig ta den.
Det var snällt av dig. Tack.
Ser bra ut.
Le, allihop.
Omelett.
Glad familjebild.
Med en uppenbar brist på öppenhet.
Hej.
Grattis, morfar.
- Paddo pratar mycket. - Paddo kunde inte hjälpa det.
- Tänkte att du behövde den. - Jag säger inte nej. Tack.
Paddo sa att Rachel har en kille med sig.
Ja. Inte pappan. Inte ett ord om vem.
- Ska du åka dit? - Vad skulle det förändra?
Du tror inte att Julie kan behöva stöd?
Hon har det. Jag finns här.
Hon säger att vi måste finnas där för barnen.
Rachel bryr sig inte ens om att berätta att hon är gravid,
och Nathan slutar ett bra jobb för att stå i en bar utan ett ord.
Barnen är nöjda med att fatta sina egna beslut.
Så, är du nöjd?
Med dig här och Julie där?
Det har fungerat hittills.
Det här kommer nog att göra mig lite för glad.
- Inte så illa. - Skål.
Självklart är jag inte glad över Julie. Men jag är lycklig här i Buradeena.
Jag tänkte titta på en tv-serie.
Låt inte mig hindra dig.
Bara om du vill titta. Det är en ny kriminalserie. Bra recensioner.
Ja, varför inte?
- Vi har en flaska att tömma. Skål. - Skål.
Jag hämtar er kl. 14.00.
Okej. Så länge du klarar Rubys förväntningar.
Hon har redan börjat kråma sig.
- Lämna det åt storasyrran. - Och glöm inte att ringa pappa.
Varför följer du inte med?
Nej. Det är bäst så här. Vi låter det vara som det är.
Ursäkta allt strul.
Du borde träffa min familj. Jag måste känna er för att sälja in er.
Vi verkar vara i goda händer. Vet du vad?
Jag ber Ben och Nathan ordna en utekväll.
- Mamma... - Nattsudd i äkta Aussie-stil.
Jag ser fram emot att få se vilka Ruby brås på.
Jag är så glad att träffa dig.
Och jag finns här för dig. Det vet du, på alla sätt.
Det vet jag.
Hej då.
Förstår du vad jag menar? Du måste inte gå ut med mina bröder.
- Det kan bli kul. - Det tvivlar jag på.
De är trevliga.
De är mina.
Vilken kväll? Dave
Vilken kväll?
Antar att broklättringen är avbokad?
Det vore en jäkla födelsehistoria.
Har du nåt alternativ?
Jag får se. Vi borde inte lägga beslag på henne.
Du ville umgås med henne.
Vi borde inte trötta ut henne.
Jag måste verkligen springa.
- Så ingen visste nåt? - En stor överraskning.
Ben tror att jag är upprörd för att hon är gravid. Typiskt.
Varför är du det då?
Han kommer att projicera babymagen på mig, det blir tio gånger värre.
- Det här håller på att bli en grej. - Jag antar det.
- Du måste hantera det. Här inne. - När det gäller.
Vi har varit helt fokuserade på det här.
Och nu är det jag som sviker.
Inte Nathan igen?
Kom igen. Det är den bästa hittills, eller hur?
Nathan. Du spammar henne. Se på henne.
Hon gillar det inte. Respektera gränserna.
Tanken är att vi ska ha ungdomsambassadörer över hela världen.
Jorden är ert arv som för närvarande slösas bort.
Det är där Rubys konstverk passar in.
Jag har fler idéer för nya målningar.
För få människor plockar upp efter sina hundar, så hon saknar inte material.
För få plockar upp efter sig själva, så hon får inte slut på problem.
- Där finns en slogan. - Det gör det.
Är du med på det här, mrs Rafter?
- Tja, jag... - Mamma och pappa är så med.
Självklart oroar vi oss för Rubys ålder,
så jag skulle säga att vi fortsätter försiktigt.
Men hon brinner verkligen för det här.
Det är ett stort plus med en familjemedlem som delaktig.
Justin är ansvarig, jag är här för att få igång er.
Självklart.
- Ni är i extremt goda händer med honom. - Med oss.
- Bra. - Häftigt.
- Det gick ju bra. - De verkar väldigt engagerade.
- Allt klart förutom underskriften. - Ja.
- Carbo! - Hej!
- Var var du? - Jag fick inte gå upp. Hej, Rach!
Älskar det nya utseendet. Hej. Carbo.
- Justin. - Du har sett mina grejer.
Det har jag.
Har vi skrivit på? Vi kan streama.
Jag har en miljon följare. Och det ökar.
Jag gav mitt namn till vakten.
Han måste ha pratat med nån assistent.
- Jag ordnar det här. Gå i förväg. - Ja. Kom. Vi väntar utanför.
- Carbo borde ha... - Senare.
Kom nu, vännen.
- Carbo. - Ja.
Jag gav order om att inte låta dig gå upp.
Varför då?
Vi är mitt i förhandlingarna ännu.
Om du rusar in där, så sabbar du allt.
Men jag vill visa dem våra produkter. Kylskåpsmagnet. Åh bajs. Bra, va?
Ett ord, Carbo. Soptunna.
Tror du att det är den varumärkesstrategi de vill ha?
De hade inte känt till henne utan mig.
Inget sånt här får komma i närheten av kampanjen.
Men det är kul att se dig. Hur mår Retta och Theo?
Bra.
- Grattis. - Tack.
- Var är det amerikanska uttalet? - Kvar på Manhattan.
Jag vet att du menar väl.
- Kommer Carbo? - Nej. Han är inte med.
- Det borde han vara. - Nej.
Varför köper vi inte nåt gott på vägen hem?
Det är en bra idé.
- Jag ringer dig. - Jag uppdaterar Max.
Du har förmodligen allt,
men en mormor har rätten att bidra.
- Det är ekologisk bomull. - Den är jättesöt.
Jag har faktiskt inte köpt nåt än.
Den stannar inte där inne för evigt.
Läkaren nämnde nåt om det.
Jag ska inte skaffa barn.
Det är oansvarigt att överbefolka planeten.
Tro mig på mitt ord.
Första flaskan champagne kan tyckas vara en bra idé, men inte den andra.
Vi borde inte överkonsumera i en värld med begränsade tillgångar.
Det var nog inte det du menade.
Den är väldigt söt.
Allvarligt. Lägg undan den. Cassie behöver inte se den.
- Hon verkar må bra. - Du rör upp saker.
- Det var inte meningen. - Svårt att låta bli.
Jag ska hämta Justin.
Är det verkligen nödvändigt?
- Jag är bara snäll. - Vart tar du honom?
- Båtklubben. - Ben!
Om det duger åt oss, duger det åt honom.
Bästa skaldjursplatån i Australien.
Ben är bara överbeskyddande.
Jag klandrar honom inte. IVF:en har tagit hårt på dem.
Det tror jag nog.
Gör jag bort mig hos Nathan, har jag retat tre syskon i rad.
Du klarar dig bra.
Gör jag?
Under omständigheterna.
Självklart ser du på livet annorlunda än vi.
Jag är fortfarande jag.
Filtrerad genom åren i New York.
Det låter som kritik.
Nej. Du ville ha världen och du gick ut och tog den.
Och ingen är mer stolt över dig än jag.
- Är du? - Självklart. Stolt och förbryllad.
- Detsamma. - Din pappa och jag klarar det här.
Vet du vad? Vi pratar inte om det nu.
- Vi ska prata om det. - Det ska vi.
Vi kan väl hälsa på morfar efter middagen?
Hemskt gärna.
- Varsågod. - Jösses.
Vad innebär det?
- Är du okej? - Du kan inte bara säga det.
Jag har känt dig i åtta år!
Så nedslagen och modfälld, mina damer.
Hör på dig och dina stora ord.
Mina föräldrar betalade dyrt för min utbildning.
Nu får de valuta för pengarna.
Är det här ett extraknäck?
Jag serverar på helgerna. Extra pengar till insatsen.
Som fastighetsinvesterare? Lycka till med det.
- Vad är ditt veckojobb? - Det här.
Det här är huvudknäcket.
Inte extra.
Bra för dig.
Berätta mer om ditt roliga jobb.
Du skulle sett hur rullgardinen drogs ner. Nobben direkt.
- Jag vet. - Samma sak med Anna.
- Anna? - Ja.
- Cassie var på mig. - Cassie?
Hon tjatade om "gränser".
- Det är ett par memes, för helvete. - Rach var på mig.
Det är inget fel med en massa likes, men mina en miljon följare
och Instagramverifiering duger inte.
Har man sett. Underbarnet har kommit.
Jag vet inte om han är på Rachels sida.
- Vad tror du? - Glidare.
- Glidare? Tror du? - Jag vet.
Jag känner till hans typ.
Hej. Titta vem som är här.
Hej, morfar.
Det är så kul att se dig.
Vad gör du här?
- Vad gör hon här? - Pappa, det är Rachel.
- Jag vet det. - Jag sa ju att hon skulle komma.
- För lite, för sent. - Hon är här i jobbet.
- Naturligtvis - Inte bara jobbet.
Inte för vår skull.
Du kom inte ens på dina föräldrars bröllopsdag, fröken Snofsig.
Pappa.
Jag menar, vi var med. Var var du?
Jag ringde, minns du?
Jag minns tillräckligt.
Jag är inte helt tossig, vad du än kan ha hört.
Och du hade inte ens klätt upp dig.
De har varit gifta i 35 år
och du sitter där i en jäkla pyjamas.
Det var natt där.
Det var natt här med. Vi ansträngde oss.
- Rachel gick upp enkom för det. - Du daltar med henne.
"Julie skämmer bort henne", sa din mamma.
Den man älskar agar man.
New York. Du är nästan aldrig hemma.
- Otacksam, säger jag. - Det är inte rättvist.
- Rättvist nog för mig. - Var lite glad...
Det är okej, mamma.
Gissa vad, morfar.
Jag ska ha barn.
Titta, ser du?
Det är ditt första barnbarnsbarn.
- En flicka? - Ja.
Din mamma sa inget om det. Det gjorde du inte.
Det är trevligare med en överraskning.
Jag antar det.
En väldigt fin överraskning.
En underbar en.
Vår lilla Rachel.
Du kommer att få en egen liten flicka.
En ny liten Rafter.
Det kallar jag tipptopp.
Det är jäkligt tipptopp, morfar.
Jag borde ha förvarnat dig.
Du kunde inte veta.
Jag hoppades på det bästa. Vi vet aldrig vad vi kan förvänta oss.
Du hanterade det bra.
Hur hanterar du det?
Hur står du ut med att han inte är pappan du kände?
Du har inget val när nån du älskar förändras.
Det var inte riktat mot dig.
Men det är träffande.
Det skulle hjälpa om jag visste mer.
När du är redo.
- Dags för det samtalet. - Okej.
Det var inte en natt, mamma.
Det var en affär.
Han sa att han skulle lämna sin fru, men jag fick en check istället
och namnet på en bra läkare.
Det var en kalldusch.
Jag rev sönder checken och funderade på läkaren.
Jag kunde inte göra en abort till.
Jag ville ha en annan kvinnas man.
Och jag behövde inte ditt ogillande.
- Jag hade hållit mig på avstånd. - Mamma...
Jag hade varit glad, så klart.
Ja, jag behövde inte din glädje.
När barnet är fött och jag är så full av serotonin
att jag inte kan vara annat än glad...
- Jag vill inte störa. - Men det gör du.
Det är den du är.
Som nu.
Frågade du Nathan och Ben om de behövde dig här?
Men här är du. Och pappa är där hemma.
- Det är mer än bara det. - Jag vet, men det är så det ser ut.
Du kan inte hjälpa det.
Din standardroll är som mamma.
Du behöver inte köra den med mig.
Jag förstår.
- Om det var elakt... - Nej. Det är...
När barnet väl är fött, så kommer jag att vilja visa mormor, så klart.
Så klart.
Du måste höra din pappas sida av saken.
Ja.
Och vi behöver båda en kopp te.
Kommer han tillbaka med drinkarna snart?
Han har annat att tänka på.
De pratar bara.
- Hon hänger på honom. - Jepp.
- Han är ung, singel, deras rätt. - Det finns inga gränser där.
Tror du att han smörar för Rach?
- Självklart. - Som om du vet det.
Jag känner till hans typ.
De finns överallt, inställsamma. Smilar för chefen.
- Hon är inte hans chef. - Du vet vad jag menar.
Han suger sig upp för karriärstegen.
Hördu.
- Kul. - Du har knappt pratat med honom.
För att han bara pratar med Anna.
Jag trodde han skulle gå ut med oss.
Han behöver hjälp med drinkarna.
Bättre idé. Vi ska hem.
- Nej. - Jo.
Ja, ta honom, Nathan.
Ja, det står på listan, alla gånger. Jag vill åka dit.
Sök upp mig om du gör det.
En kvinna med principer. Det vill jag ha.
Jag skulle bara ta med de här.
"Gränser", sa hon. Man måste respektera gränserna.
Det gäller väl inte när de är unga och sexiga.
De blåser väl ut genom fönstret. Gränser? Hur stavas det?
Vi sticker härifrån.
Låt honom prata.
Nej. Ärligt talat, strunta i honom.
- Jag sätter honom i en taxi. - Jag fixar det.
Om ni uppmuntrade honom förtjänar ni en spark i baken.
- Det var inte jag. - Och Nathan förtjänar en smäll.
- Du är en jävla glidare. - Om du säger det.
Det är precis vad en glidare skulle säga.
Du förstår, jag brukade vara du.
Hela världen fanns där, bara ta för sig.
Njut av det på vägen ner.
Och vad var det för jävla trams att komma hem till oss?
Är du ute efter en befordran?
Tack för förvarningen.
Edward sover med oss inatt.
Så där ja.
Varsågod, raring. Jag har hinken.
Älskar dig, mamma.
Varje kväll i alla städer i Australien.
En ritual för Aussie-män.
Jag ville träffa familjen.
När vi ska göra skadekontroll är det frestande att gömma sprickorna.
Men första steget är att rätta till det.
Mamma sa att du skulle till pappa.
Kanske prata lite vett med honom.
Lycka till. Vi låter de två sköta det.
Jag förstår båda sidorna.
Det är sorgligt att det finns sidor.
Ja.
Förlåt. Jag insåg inte att Nathan var full förrän det var för sent.
Om vi delar ut ursäkter, acceptera min.
Jag borde ha insett hur mitt besök skulle påverka Cassie.
Ingen fara.
Hur mycket kostar IVF? Jag vill ordna det åt er.
Nån i familjen behöver en fungerande relation.
Med tanke på mig, Nathan, mamma och pappa, så är det ni två.
Ingen press.
Det kan vara en gåva eller ett lån, hur du än vill göra det.
Du kommer att hata att ta mina pengar...
Nej då. Det här är vad Cassie vill.
Jag kan inte ge det till henne.
Bevis A. Varför Ben är den som vinner i relationer.
Tack.
Jag ringer henne. Hon kommer att bli så glad.
Är det okej om båda kommer?
Visst. Är allt bra mellan dig och Rachel?
Hon berättar för dig. De borde vara där ikväll.
Jag längtar. Så länge som du mår bra.
Så bra jag kan. Hej då.
Hej då.
Jag försöker inte säga förlåt eller nåt.
Vadå? Bli full oftare om det ska sluta så här.
- Nej. Det borde jag verkligen inte. - Jag ringde pappa.
- Han var säkert imponerad. - Rachel ska åka dit idag.
Du borde också åka dit.
- Jag kan inte. - Jodå.
Jag kan inte ta med Edward. Det är hans första skolvecka.
Det är en familjeutflykt till zoo.
Jag kan gå med. Jag älskar zoo. Edward gillar att vara här med oss.
Du behöver ett miljöombyte för att bearbeta allt.
Du är inte bra för nån så här.
Mitt liv rasar samman, mamma.
Jag vet.
Ett jobb där jag serverar sprit är en dålig idé.
Ja.
Och att behöva träffa Anna...
Det ger mig nog inga pluspoäng heller.
Då blir det Buradeena.
Rachel vill inte tillbringa timmar i en bil med mig.
Då får du tid att be om ursäkt för att du spydde
ner hennes arbetskollega.
Kan vi få det ur världen? Jag ber så mycket om ursäkt.
Justin är inte du.
Jag vet.
Vad är jag?
Vi har tid att diskutera det.
"Vad är jag?" "Vad är mamma?"
Det blir mycket prat.
Det var du som sa det.
Din svåger är en komplett idiot.
Rachel har gett oss pengar till mer IVF.
Så länge som det behövs.
Det går inte att undvika samtalet nu.
Får jag berätta en sak?
- Ja. - Vet du vad som hände med Justin?
Jag blev avundsjuk.
Han var den jag brukade vara.
Vart tog den killen vägen?
Jag då? Förortsflickan som trodde ett hörnkontor i Sydney
var en bedrift?
Varför lät jag honom försvinna?
Vet du vad jag tänker på om nätterna?
Jag vill nog inte veta.
När jag funderar på hur fan jag ska klara det här,
och att jag har gjort ett misstag, då tänker jag på dig, Nathan.
På hur fantastisk du är med Edward.
Och du har gjort det helt själv.
Han är en fin grabb.
Jag vet att det inte har blivit riktigt som du ville,
men Edward finns här.
Jag hoppas att jag klarar det lika bra som du.
Det är mycket mer beröm än jag förtjänar.
Jag vet att allt annat är skit och stressigt.
Är inte vi riktigt skruvade?
Ett par klantskallar.
Jag kan höra chefen viska. Ser du? Öppenhet betalar sig.
Nu är du på väg till det nya narrativet
som alla kan äga.
Pappa! Hej!
Titta på det här.
Hej, pappa.
Du älskar det här.
Inte din grej?
Jag är mer lik mamma.
Vad kommer att hända?
Med oss?
Jag vet inte.
Din mamma bestämmer.
Har alltid gjort det.
Det har inte stört mig.
Jag har varit nöjd med det.
Men inte nu.
Det här är jag.
Jag kan inte flytta på grund av ett plötsligt infall
av självförverkligande son hon kanske aldrig finner.
Om hon inte gör det, kommer vi vara förlorade och bli ett bittert gammalt par
som bråkar in i döden.
- Pappa. - Det kan hända.
Jag låter henne hellre gå
och behåller nån form av kärlek
än följer med henne och riskerar att förlora det.
Du har aldrig pratat så här.
En gubbe öppnar inte sitt hjärta.
Nä, jag antar det.
Jag älskar gubben.
Gubben älskar dig.
Om ni inte kan lösa det?
Skilsmässa.
Det är möjligt.
Hoppas att jag aldrig måste säga det till din mamma.
Det här är inte det nya narrativet jag hade i åtanke.
Och jag vet inte hur jag ska fixa det.
Undertexter: Monika Andersson
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir