‫שובה של משפחת ראפטר‬
‫חשמל. לא רואים אותו. לא מריחים אותו. אבל יודעים שהוא שם.‬
‫- מה זה? - ציור.‬
‫של מה?‬
‫דוב קוטב. שמתי קקי על ציור כדי שכל העולם ימחה.‬
‫דוחה.‬
‫הוא גורם לך להרגיש בטוח, מוגן, מחומם...‬
‫עד שהוא לא.‬
‫בטוחה שאת לא רוצה טרמפ?‬
‫לא, הזמנתי מונית.‬
‫- אל תצבעו בטעות את השטיח. - אני לא צובעת.‬
‫כשתצבעי, תיזהרי. לקאסי יש מספיק בעיות.‬
‫כשיש קצר, אין כל אזהרה. המתג קופץ, ובום.‬
‫למה אני לא באה?‬
‫- כי זה ערב בנות. - אני בת.‬
‫ואת צעירה מדי.‬
‫- נערוך ערב בנים. - הלילה המגדר שלי יהיה נזיל.‬
‫- מה זה? - אחר כך.‬
‫- כשאתה מצליח להדליק את האורות... - או שלא.‬
‫זאת תמיד הקלה.‬
‫דונה מוכרת דברים סקסיים.‬
‫מספיק.‬
‫המונית הגיעה.‬
‫- התנגדות. - שיחכה?‬
‫- אין בעיה. - הדבר יוצר חום.‬
‫לכן יש דימר.‬
‫הוא שולט בהתנגדות עם מכוון זרם.‬
‫- טוב, ניית'ן. - בסיידר.‬
‫לקחת תיק, מפתחות, כרטיס אשראי?‬
‫לא אקנה כלום.‬
‫- ואת, אימא? - לעולם אל תגידי לעולם לא.‬
‫- תודה, דייב. - אני שמח להועיל.‬
‫- יהיה טוב להועיל יותר. - נלך לפני שאשנה את דעתי.‬
‫- אני לא קונה שום דבר שלא אוכל למדוד. - תיהנו.‬
‫- ביי! - מה קורה?‬
‫- מה זאת אומרת? - אתה ואימא.‬
‫כלום.‬
‫אז מה קורה בינך לבין אימא?‬
‫חבל שאין לחיים מכוון זרם.‬
‫- וואו! - אלוהים, איפה אנחנו?‬
‫תראי את דונה.‬
‫- הנה אתן. מהממות. - תראו אותך!‬
‫מה שלומך?‬
‫נחמד לחשוב על משהו אחר ללילה אחד.‬
‫תמיד תוכלו לנסות שוב.‬
‫נכון.‬
‫זה לא ממש "ארגון נשות הכפר", נכון?‬
‫יש שהיו מתלהבות מזה.‬
‫- תערכי אחת בבוראדינה. - ויש הרבה שלא.‬
‫משקה, אני חושבת.‬
‫הנה מישהי משיעור הסטפס שלי.‬
‫סטלה, באת, אמיצה שכמותך!‬
‫עם דונה החיוכים מובטחים.‬
‫כן. אני מתגעגעת אליה.‬
‫לא, טסה שם.‬
‫כן. לדונה ולי יש עבר משותף.‬
‫והינה דונה שלי.‬
‫אנה, ג'ולי. ג'ולי, אנה, אימא של בן.‬
‫את אנה המפורסמת ששמעתי עליה רבות כל כך.‬
‫אני לא מאמינה שרק עכשיו נפגשנו.‬
‫אנחנו מגיעים העירה פחות מכפי שהייתי רוצה.‬
‫- לכמה זמן הפעם? - אנחנו עוזבים מחר.‬
‫אבל אני מקווה שבעתיד נהיה פה יותר.‬
‫- נשתה לחיי זה. - כן.‬
‫- על חשבון הבית. - אני כבר מחבבת אותך.‬
‫לחיי זה שנראה אתכם יותר.‬
‫אני עובדת על זה. לחיים.‬
‫אתה צופה בחדשות. נכון.‬
‫אלה תמיד אנשים אחרים, ופתאום אתה חלק מהכותרת.‬
‫נקווה שזה ייפתר בקרוב.‬
‫נקווה שאנחנו לא מסקוט טאוורס הבאים. תראה איך זה נגמר.‬
‫תגיד לנו כשתדע, ונעזור בכל דרך שנוכל.‬
‫תודה. כבר עזרתם עם הפיקדון.‬
‫אני לא מבקש עוד.‬
‫אתה אף פעם לא באמת מצפה שהנכס היחיד שלך...‬
‫העבודה לא עוזרת.‬
‫פספסתי תאריך הגשה חשוב בגלל הכול.‬
‫הם לא מרוצים.‬
‫- הם חייבים להבין. - באיזשהו מקום אני רוצה להתפטר.‬
‫- בלי בית ובלי עבודה? - אני מרגיש תקוע.‬
‫טוב, שלא תעבור מן הפח אל הפחת.‬
‫- אל תעשה שום דבר פזיז. - אני לא צריך עצות, אבא.‬
‫- אני רק אומר. - גם אני,‬
‫שזה יהיה צעד אידיוטי לחלוטין.‬
‫אני מצטער.‬
‫אימא שלך גרמה לי לקחת קשה החלטות פזיזות.‬
‫עלה לה רעיון.‬
‫רציני?‬
‫הוא לא אמור להיות.‬
‫הוא יוכל להיות.‬
‫בא לכם לצפות בסרט?‬
‫ערבי בנים הם לא מה שהיו פעם.‬
‫אתה מספר לי.‬
‫ומעבר ל-50 גוונים של אפור שובב‬
‫שהם משדרים, הם גם מעבירים מסר.‬
‫אזיקי הפרווה של ציפייה מהמשפחה,‬
‫סך העיניים שמגביל את ראיית העולם שלנו,‬
‫הגבלת הקול שלנו,‬
‫שעה שמחפיצים את כולנו, ובכן, זו הייתה הדרך הישנה.‬
‫הדרך החדשה?‬
‫קשרי אותו את.‬
‫חברי אותו לבית.‬
‫תחפיצי אותו ותני לו להסתובב לילה אחד בנעלינו.‬
‫- פשוטו כמשמעו, אם יש לו סטיות כאלה. - היידה, דונה!‬
‫הידד!‬
‫וברגע שתשחררי אותו, תלחשי באוזנו,‬
‫"עכשיו אתה יודע למה אנחנו רוצות חופש."‬
‫- שחרור מלא תשוקה, גבירותיי. - כן!‬
‫תעשו כיף סקסי ותעבירו מסר פוליטי.‬
‫עכשיו, שתו ובואו לקנות.‬
‫תורי. סליחה.‬
‫אז תקני לדייב?‬
‫כן, אולי אצטייד בשביל המשך הדרך.‬
‫- חכי שתגיעי הביתה. החלטה טובה. - כן.‬
‫תקשיבי, קאסי. אכפת לך אם רובי תישאר קצת?‬
‫לא צריך לשכנע אותה. את יכולה לסרב.‬
‫נשמח לארח אותה. אם זה עוזר.‬
‫- שמת לב למתח? - לא רציתי לשאול.‬
‫פשוט צריך לדבר על הדברים לעומק.‬
‫אבל אנחנו חלוקים בדעותינו לגבי עניין רציני.‬
‫לא צריך שרובס תביע דעה.‬
‫מה שמתאים לכם. מה דייב חושב?‬
‫אני בטוחה שהוא יסכים. פשוט החלטתי בעצמי.‬
‫אני מקווה שנתמודד עם זה ונחזור לתמוך בכם.‬
‫זה העניין? להיות פה יותר?‬
‫הרבה יותר.‬
‫כשהאורות בבית מהבהבים, אולי מדובר בעניין פעוט,‬
‫או בעניין רציני. יש רק דרך אחת לברר.‬
‫תקפצי לבקר את סבא שלך.‬
‫אנסה למצוא לו זמן. בדיחה, אימא.‬
‫- אבל נהיה עסוקים, נכון? - לא נעצור באדום.‬
‫לא תעצרו ברובי.‬
‫- עלוב, אבא. - אני יודע.‬
‫גם אתם יכולים להישאר.‬
‫יש לנו זמן פרטי לחגיגה אחר יום הנישואים.‬
‫שחרור מלא תשוקה! קנית, נכון?‬
‫מספיק. נתראה בסופ"ש הבא.‬
‫- אוהבת אותך, אימא. נתראה, אבא! - להתראות.‬
‫תוודאו שהיא תתנהג יפה.‬
‫- ואת, תנוחי. - ביי.‬
‫אבא שלך הזכיר את העבודה שלך. בלי החלטות פזיזות, בבקשה.‬
‫סעו בזהירות. תפתרו את הבעיות, טוב?‬
‫- אוהבת אותך. - אוהב אותך.‬
‫גם אותך אני אוהבת, איש קטן. שרובי לא תדרדר אותך לתרבות רעה.‬
‫- אני אדרדר אותה. - כל הכבוד, ילדון.‬
‫- ביי. - ביי.‬
‫- בסדר. - ביי!‬
‫ביי!‬
‫- זה מה שאין לנו בבוראדינה. - פשוט נהנה מהנסיעה.‬
‫- חמש שעות בלי לדבר על זה? - נראה איך ילך. אלה הטיעונים שלך.‬
‫- את שלי עדיף להשמיע בבית. - בסדר.‬
‫- אבא? - כן.‬
‫- ביי! - בסדר. אדוארד.‬
‫שנתכנן את לוח הזמנים שלנו?‬
‫- גלריית אומנות. - יש אומנות בקצה הרחוב, בכל סופ"ש.‬
‫- רוצה לראות את זה? - כן!‬
‫- משהו לא בסדר. - כן.‬
‫אימא רמזה לקאסי שהיא רוצה לחזור.‬
‫- לכאן? - כן.‬
‫הם אוהבים את בוראדינה.‬
‫- אבא אוהב. - גם היא.‬
‫לא?‬
‫את לא יכולה ללכת לפני שתיפגשי עם אימא שלך.‬
‫- היא לא תגיע, אבא. - מובן שכן.‬
‫חבל שהיא פספסה את עוף הקונג פאו, נכון?‬
‫- לא, אל תברח. - אבא, סליחה, אנחנו פשוט...‬
‫אנחנו צריכים להקדים את הפקקים.‬
‫אבל נחזור. טוב? ורובי תבוא לבקר.‬
‫רובי?‬
‫נכון. רובי.‬
‫נתראה בסופ"ש הבא.‬
‫- נהג בזהירות, בחור צעיר. - בטח, טד.‬
‫נתראה מחר.‬
‫אני אתגעגע אליך, אבא.‬
‫- למה זה פתאום מעציב אותך? - זה תמיד העציב.‬
‫לא ככה. הסתדרת במשך שנים. למה עכשיו?‬
‫הוא פשוט רוצה לבלות איתנו יותר הרחק מכאן.‬
‫את רוצה יותר ממנו, לדעתי.‬
‫הוא זכר רק את עוף הקונג פאו.‬
‫הרופאים אמרו שאין טעם לקשור את חייך אל חייו.‬
‫- הוא אבא שלי. - הוא לא זוכר אם היית פה.‬
‫- אני מצטער, זה נכון. - אולי היה זוכר אילו באתי יותר.‬
‫ואולי אני לא רוצה שילדינו ישכחו אותנו!‬
‫עכשיו הגזמת.‬
‫אנחנו... מתרחקים כמשפחה, דייב.‬
‫רוצה שאנהג?‬
‫ניסיתי לחלק עצות לניית'ן, אבל הוא השתיק אותי.‬
‫בעדינות, אך בתקיפות.‬
‫אתה יודע שפגשתי אתמול בלילה את החברה הטובה של קאסי לראשונה?‬
‫החברה הטובה של גיסתנו‬
‫שעובדת עם הבן שלנו ולקח לי שנים להיפגש איתה.‬
‫- אנחנו בשוליים של החיים שלהם. - יש לנו החיים שלנו.‬
‫להם החיים שלהם. ככה זה במשפחות. ככה היה תמיד. שוב. למה עכשיו?‬
‫מה, חוץ מאבא?‬
‫קאסי ובן איבדו עוד תינוק,‬
‫נהיה פה כדי לתמוך בה כשהם ינסו שוב.‬
‫ניית'ן ואדוארד חסרי בית.‬
‫וחייבים להיות בתי ספר טובים יותר עבור רובי. מתאים בתור התחלה?‬
‫לא צריך לחיות בכיסים של ילדיך כדי להיות הורה טוב.‬
‫אתה מעדיף עיר שהיינו בה במשך שנים מעטות על פני משפחה.‬
‫אתה שואל, "למה עכשיו?" אני שואלת, "למה?"‬
‫- יש לי סיבותיי. - והן?‬
‫- בבוראדינה. - למה לא עכשיו?‬
‫לך קל להבהיר את עצמך פה. לי קל להבהיר את עצמי שם.‬
‫החשמל מקיף אותנו.‬
‫חרישי.‬
‫עד שעפים ניצוצות.‬
‫היה שלום, אקרופוליס! "תן גז!" בבית!‬
‫ידעתם שיש פה יוונים רבים כל כך,‬
‫שאפילו קנגורואים מדברים יוונית?‬
‫סיפור אמיתי.‬
‫מי ידע שכל גולש אוסטרלי דגול הוא יווני?‬
‫נכון. כל אלופי העולם‬
‫באוסטרליה אלופים כי כולם נותנים גז.‬
‫- מעולה. - כן.‬
‫איך זה כשיש כל כך הרבה עוקבים?‬
‫מתרגלים לזה. זה נהדר.‬
‫כך חשבתי.‬
‫תגידי לניית'ן וקאסי שנתראה אחר כך.‬
‫היי, בן עובד כל היום?‬
‫- עד כמה שידוע לי. - בסדר. טוב,‬
‫תכייפי באומנות... מה שזה לא יהיה.‬
‫- נתראה, רובס. - נתראה, קרבו.‬
‫- יאסו. טוב לראות אותך. - גם אותך.‬
‫המאמצים שלי לא מבוטלים, אם יורשה לי לומר.‬
‫אני מתה על זה. בואו תראו את זה.‬
‫הנה. בוא, אד. יש לנו אומנות.‬
‫יש לך טעם טוב.‬
‫כל אלה הם ציורים מקוריים של וייטמן.‬
‫משיחות המכחול שלך טובות.‬
‫הבת שלכם חכמה לגילה.‬
‫אחות.‬
‫בת זקונים.‬
‫הם לרוב חכמים לגילם. נשלחו כדי ללמד אותנו.‬
‫אלף דולר. בשבילך, 950.‬
‫- טוב. - כל אחות צריכה אח נדיב.‬
‫כל אח צריך כסף כדי להיות נדיב, וזה בלתי אפשרי.‬
‫מאותגר כספית. אני יכול להזדהות עם זה.‬
‫- את מציירת... - רובי.‬
‫צ'רלס.‬
‫היצירה האחרונה שלי הייתה שערוריית התערוכה בביה"ס.‬
‫אני מסתקרן יותר ויותר.‬
‫אנחנו נמשיך ללכת.‬
‫היי, אדי!‬
‫אומנות זה משעמם!‬
‫אחי, אתה לא יכול פשוט ללכת, בסדר?‬
‫בוא.‬
‫את לא מנסה לשדך בינינו.‬
‫ממש. הוא בדיכאון מכדי לשים לב אלייך.‬
‫לגמרי. זו הייתה הפעם הרביעית שהוא אמר שהוא מרושש.‬
‫טוב, הבניין שלו מתפרק.‬
‫את לא מדברת על הבעיה שלך.‬
‫קל יותר להכניס לשיחה את זה שאתה מרושש מאשר לדבר על הפלה.‬
‫- ונמאס לי מהבעיות שלי. - נעוף מפה.‬
‫- לאן? - הביתה.‬
‫מחכה לי מלאכת ציור רצינית.‬
‫קדימה, אדי. זזים.‬
‫החבר הטוב החדש שלה, צ'רלס, בדיוק אמר כבדרך אגב‬
‫שהוא רוצה לראות את העבודה שלה. פתי מאמין לכל דבר.‬
‫רובס, אל תמהרי. נחזור בשבת הבאה.‬
‫הוא יהיה פה מחר. בוא.‬
‫אני צריך לגבות עמלה.‬
‫שוב הכסף.‬
‫סימפתיה.‬
‫- אין כמו הבית. - שקוף מדי, דייב.‬
‫תמשיכי לחייך, גם אם החיוך מאופק.‬
‫אנסה. תראה, אני לא רוצה לריב.‬
‫גם אני לא. לכן אני שמח שהגענו הביתה כדי שאוכל להראות, לא לספר,‬
‫למה אני רוצה להישאר. פשוט תזרמי איתי פה.‬
‫- לא מבטיחה כלום. - כן, אני רק רוצה שתקשיבי.‬
‫תזמון מושלם. בדיוק תיקנתי את מתג המנורה שלכם.‬
‫דייב התכוון לעשות את זה, ממתי, חג המולד?‬
‫- אי אפשר להאיץ בדברים האלה. - תודה, אני מעריכה את זה.‬
‫- איפה רובס? - נתנו לה שבוע חופש מאיתנו.‬
‫תיזהרי, סידני. ציקלון רובס.‬
‫- אני יוצא באופנוע, אם אתה... - אולי אחר כך.‬
‫גיליונות העבודה על השולחן שלך, והכול טופל.‬
‫תודה שדאגת לכול.‬
‫- יחד עם ציוני המבחנים שלי. - היי! לא כל כך מהר. איך הלך?‬
‫נראה לי שהבוס יתלהב.‬
‫כל הכבוד לו.‬
‫עוד שלוש שנים וקצת, והוא יקבל רישיון.‬
‫לא אאכזב אותו.‬
‫הוא לא יכול להעביר את ההתמחות אל...‬
‫לא יודעת, לסטן בריג'מן?‬
‫סטן ברייטמן לא מקבל מתמחים.‬
‫- אז מישהו אחר. - אני היחיד ברדיוס של 100 ק"מ.‬
‫- הוא יוכל לבוא איתנו. - הוא ברח מהעיר,‬
‫הוא לא רוצה לחזור. כשהייתי בן גילו, אם אביך לא היה עוזר,‬
‫אני לא יודע איפה הייתי גומר. קוראים לזה "להעביר את זה הלאה".‬
‫לילדים שלך יש דאגות משלהם.‬
‫הם בני שלושים פלוס, ג'ולס.‬
‫בואי ניפטר מאלה ונלך לשתות קפה.‬
‫היי, טוב שאתם לא מפתיעים אותי.‬
‫אפשר לבטוח במקום כשהם אוכלים שם בעצמם.‬
‫- ברוכה השבה, ג'ולי. - תודה.‬
‫לא כולם חולקים על דעתה של רובי.‬
‫תזמון מושלם.‬
‫לא כולם בורים כפריים.‬
‫- ממש רצית לומר שלום? - כרגיל, תודה, טסה.‬
‫שב.‬
‫- הסינר שלך מחכה לך. - תודה.‬
‫אם הפואנטה היא שהיא תתגעגע אליי, אני אתגעגע אליה.‬
‫זאת הייתה פואנטה אחת. זאת העיקרית.‬
‫תביטי במחירים.‬
‫אין סיכוי שנוכל למכור את הבית שלנו כאן ולקנות משהו טוב יותר מחורבה בסידני.‬
‫- במיוחד אם נצטרך לעזור לניית'ן. - נמצא משהו.‬
‫לא בלי משכנתה.‬
‫את רוצה להיכנס שוב לחובות, בגילנו?‬
‫אפשר לפחות להסתכל?‬
‫נוכל לקחת מהחסכונות שלנו.‬
‫תיעלם לנו רשת הביטחון.‬
‫אתחיל לגגל מחירים.‬
‫בהצלחה.‬
‫אני יכול לשמוע את רובי. "לא אגור בחור הזה."‬
‫ובתי הספר לא טובים יותר באזורים המעטים שנוכל להרשות לעצמנו.‬
‫- אתה מניח הנחות. - ואת חיה באשליות.‬
‫- אם נחפש מספיק... - בבקשה.‬
‫תטמני את הראש בחול.‬
‫בסדר.‬
‫בסיידר.‬
‫בבקשה, פיקאסו.‬
‫תודה.‬
‫יש פה הרבה כלבים?‬
‫לא תיקחי מחר קקי של כלבים.‬
‫לא אוכל להראות את זה לצ'רלס בלי זה.‬
‫תביא מכל ותאסוף.‬
‫לא לזוז.‬
‫כל אומן דגול אינו מובן. אעשה את זה מאוחר יותר.‬
‫זה יהיה אפילו שערורייתי יותר.‬
‫נתראה בבית?‬
‫בסביבות 16:00. אביא וודקה.‬
‫מצוין.‬
‫אלך ברגל.‬
‫קצת מתוחה?‬
‫היא תסביר.‬
‫תראי, אני צריך טובה.‬
‫ושיישאר בינינו.‬
‫מבתי הגידול האקזוטיים יותר...‬
‫תן גז - לייב סטרים ברוך שובך, קרבו!!‬
‫יוון מחמיאה לך, קרבו!‬
‫של חיות הבר האהובות עליכם.‬
‫היי מברזיל!‬
‫בנו! חייך! אתה שם גז.‬
‫חייבים לשדר הכול בסטרימינג?‬
‫קרבו חזר. ברוך שובך הביתה, קרבו!‬
‫ברוך שובך הביתה, קרבו.‬
‫המעריצים אוהבים רגעים מרגשים.‬
‫כולכם מכירים את החבר שלי, בנו, ואת מועדון השיט.‬
‫- בנו ביישן. - חבר, אני שמח שחזרת.‬
‫אבל אני לא כוכב אופרות סבון.‬
‫"ימי קרבו". טוב כמעט כמו "תן גז".‬
‫- אבל לא באותה מידה, אה? - קרבו, כמה פעמים אמרתי לך?‬
‫זה עסק, לא אולפן סרטים. בלי סטרימינג.‬
‫- "ברוך שובך, קרבו?" - כן, טוב, גם זה.‬
‫"איך היה ביוון, קרבו?"‬
‫איך היה ביוון?‬
‫היית יודעת אילו צפית ב"תן גז"! לא מעריצה, דונה שלנו.‬
‫ואני לא דונה של אף אחד. ודונה הזאת אומרת, "החוצה".‬
‫יש עניינים של פרטיות.‬
‫אביא לך בירה על המרפסת כדי לקבל את פניך. עכשיו, החוצה!‬
‫- צ'יק צ'ק! - צ'יק צ'ק! מת על זה.‬
‫היא אף פעם לא מאכזבת. בוא, בנו.‬
‫מצטער.‬
‫הוא עושה את זה כדי לעצבן אותי!‬
‫יותר ממים מכפי שניתן לשקשק מולם מקל סלפי.‬
‫ממים.‬
‫וגיפים.‬
‫ממים?‬
‫- רד מדונה. - המעריצים מתים עליה.‬
‫קדימה, צ'יק צ'ק. זוכר את זה? זה ענק!‬
‫אני משפיען. יותר ממיליון מנויים.‬
‫- אמרתי שזה בחיים לא ילך. - הו, קטן אמונה שכמותך.‬
‫- איפה רטה? - כבולה לתנור, אישה טובה.‬
‫- שהיא לא תשמע את זה. - היא הראשונה שתצחק.‬
‫אנשים לוקחים את החיים ברצינות מדי.‬
‫למה יש לי כל כך הרבה עוקבים? כי אני מצחיק.‬
‫- באמת? - לולא כן, נראה לך שהייתי עושה את זה?‬
‫מה שלום תאו?‬
‫מזכיר את אביו יותר ויותר.‬
‫ילד מסכן.‬
‫מה איתך? אתה בסדר?‬
‫באמת חשבנו שהפעם יהיה בסדר.‬
‫ננסה שוב כשיהיה לנו כסף.‬
‫בטח קשה לקאסי.‬
‫היא לא טיפוס שמוותר.‬
‫מנוער, לא מעורבב,‬
‫- עם פרוסת לימון, גברת בונד. - תודה.‬
‫לחיים.‬
‫ותתעודדי.‬
‫זה היה צפוי.‬
‫הוא אוהב אותך.‬
‫אני יודעת. זה לא מונע ממנו להניח שזה יעבור.‬
‫זה לא?‬
‫לא.‬
‫בחיים לא שמעתי אתכם אפילו מתווכחים.‬
‫נקווה שלא תשמעי.‬
‫לא רציתי גם שהילדים ישמעו, לכן לא דיברנו על זה.‬
‫נראה מה יהיה.‬
‫הוא אולי יפתיע אותך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אולי יש לו כמה מחשבות מקוריות איך לקדם את האג'נדה שלו.‬
‫אין לדעת.‬
‫באמת?‬
‫זה טעים כל כך.‬
‫את מקבלת רק אחד. אני רוצה שתהיי צלולה הלילה.‬
‫איפה האופנוע שלך?‬
‫במקום הבאתי את זה.‬
‫סיום מושלם לרכיבה מושלמת. אבל רק אחת.‬
‫מתאים לי.‬
‫- לא חזית את זה? - שכבנו במיטה והיא פשוט אמרה את זה.‬
‫בטח יצא לך כזה...‬
‫אני עדיין ככה...‬
‫אשן אצל חבר. לא אפריע לכם בזמן שתלבנו עניינים.‬
‫אתה מאחור, זה בסדר.‬
‫קל יותר לריב אם אתם לבד.‬
‫אני מקווה שלא נריב.‬
‫יש לזה יתרון.‬
‫- סקס התפייסות. - היי.‬
‫- זה הסוג הכי טוב. - אומר קול הניסיון.‬
‫היי, התחלתי מוקדם.‬
‫ברצינות.‬
‫אגור אצלך חבר, אתה יודע?‬
‫אקח כמה דברים ואתחפף.‬
‫- אחזור לעבודה ביום שני. - תודה, חבר.‬
‫מה אם היא תתעקש?‬
‫אוודא שהיא לא.‬
‫אבל מה אם היא כן?‬
‫אני לא יודע.‬
‫ציירתי את העולם בשביל התערוכה בביה"ס.‬
‫זה טוב יותר. חיות גורמות לאנשים להיות סנטימנטליים.‬
‫- דמיין את זה עם קקי מעל. - איפה ג'ולי?‬
‫הם נסעו הביתה לזמן מה.‬
‫הם ביקרו אותך, זוכר?‬
‫אבל היא דומה לרובי.‬
‫אני רובי, סבא.‬
‫אבל רובי באה איתם.‬
‫בדרך כלל, כן.‬
‫הם נתנו לי להיות חופשייה קצת.‬
‫מחר אראה את זה לצ'רלס.‬
‫צ'רלס וייטמן. לא בלאקמן.‬
‫- הוא המפורסם. הוא גם ככה מת. - את מדברת יותר מדי.‬
‫איפה ג'ולי? רובי באה עם ג'ולי, אז מי היא?‬
‫זאת רובי, סבא. אבל תקשיב, אנחנו נלך‬
‫ונגיד לאימא שחיפשת אותה, טוב?‬
‫קקי? מה פתאום ילדה קטנה מדברת על זה?‬
‫- מצטערת. פשוט רציתי להראות לך. - עזבי.‬
‫אימא שלך צריכה לשטוף לך את הפה בסבון,‬
‫גברת פה מלוכלך!‬
‫היי, הכול בסדר, סבא.‬
‫הכול בסדר.‬
‫חבל שלא הכרתי אותו כשהוא היה נורמלי.‬
‫הכרת.‬
‫פשוט היית צעירה מכדי לזכור.‬
‫היית צריכה לראות אותו איתך כשהיית תינוקת.‬
‫כל מה שאי פעם ראיתי זה זקן עצוב.‬
‫אצטרך להאמין לך בנוגע לשאר.‬
‫הוא היה הסבא הכי טוב.‬
‫אני בטוחה.‬
‫באמת חשבתי שהציור שלי יעודד אותו.‬
‫אני יודע.‬
‫אימא בוכה הרבה אחרי שהיא נפגשת איתו.‬
‫היא מנסה להסתיר את זה.‬
‫כן.‬
‫את מתבגרת, ילדונת.‬
‫משתדלת.‬
‫טסה!‬
‫פאדו! כל הכבוד לך.‬
‫- נראה לי שזהו זה. - הוא גייס גם אותך?‬
‫הוא אמר לי. אבל חשבתי שאולי תצטרכי עזרה.‬
‫אתה איש טוב. תניח את זה שם.‬
‫מה נראה לך?‬
‫טוב...‬
‫אני בדרך כלל חוזה את הדברים האלה טוב יותר.‬
‫אתגעגע אליהם.‬
‫בגדול.‬
‫לחיי טיפת רומנטיקה. אני מקווה שזה יעזור.‬
‫כן, כולי תקווה.‬
‫- אין לי מצב רוח להתרועע. - מי אמר שנתרועע?‬
‫- אכילה בחוץ זו התרועעות. - לא תמיד. בואי.‬
‫טוב.‬
‫- תריחי את זה. שלווה. - תפסיק.‬
‫לא יכולנו לבקש מזג אוויר טוב יותר.‬
‫טוב. זה האות שלנו לעוף מפה.‬
‫נראה לי שראיתי את זה באיזה סרט.‬
‫אין דבר כזה, רעיון מקורי בקומדיה רומנטית.‬
‫הדירה של סבתי פנויה, אם הם כן יעזבו.‬
‫לא אזדקק לה.‬
‫גבר ר' תתפשר.‬
‫אל דאגה.‬
‫מה...‬
‫עוד תראי.‬
‫קל לאבד את הרומנטיקה, גברת ראפטר.‬
‫ברוכה הבאה לרומנטיקה.‬
‫אין דבר כזה בסידני.‬
‫זה יפהפה.‬
‫אסור לדבר על הנושא הזה עד סוף הלילה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- שנלך? - כן.‬
‫לא איבדנו את זה.‬
‫בהחלט לא.‬
‫ולא נאבד את זה.‬
‫לא.‬
‫קל להרגיש טוב בזוהר שאחרי.‬
‫אבל לא כל כך בשעת הדמדומים.‬
‫וזה דורש מאמץ מה כשאתה בצללים.‬
‫אבא שלי הגיבור שלי‬
‫כיף כשהילדים פה.‬
‫אין רגע דל.‬
‫גם לא יהיו עם שלנו.‬
‫לילה טוב.‬
‫לילה.‬
‫וכשאתה מתחיל לתהות‬
‫מה אור הבוקר הקר יביא עימו...‬
‫את מרביצה שם ספרינט, רובס.‬
‫קרבו מחכה.‬
‫הלוואי שיכולנו לבקבק את התלהבותה.‬
‫- היינו עושים הון. - הייתי הראשון בתור.‬
‫אני יודע. מצטער. מדכא.‬
‫- הנה הוא! קרבו! - שלום, רובס.‬
‫- היי! - אמרתי לצ'רלי שאפרסם אותו.‬
‫- צ'רלס. - אז כדאי שאגיד את זה נכון.‬
‫רטה. ברוכה השבה הביתה.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫- היי. - שלום.‬
‫- אני מתה לשמוע על יוון. - אני מתה לספר.‬
‫- מה שלומך, תאו הקטן? - תן גז!‬
‫- זה בטוח. - הוא גדל.‬
‫בכל יום, הוא מזכיר את אביו יותר.‬
‫קרבו עושה סטרימינג בכל העולם.‬
‫אפרסם אותך, צ'רלס.‬
‫מהפה שלך לאלוהים.‬
‫- אני אוהב את זה. טוב, מוכנה? - כן.‬
‫אציג אתכם. רטה. עוזרת הבמאי שלי.‬
‫ומעריצה מספר אחת.‬
‫- היחידה שאני מנשק. - חסר לך אם לא.‬
‫טוב, ו...‬
‫בעוד...‬
‫שלוש, שתיים, אחת, אקשן.‬
‫אנחנו כאן היום, בשידור חי של "תן גז",‬
‫עם מתעדת האסונות האקולוגיים של סידני, רובי ראפטר.‬
‫צנזרו אותה בבית הספר, וכעת היא באה להציג את יצירתה‬
‫לאומן בעל השם העולמי, צ'רלס וייטמן.‬
‫בציור.‬
‫שמו "זקנים חמדנים, דובים לבנים מסכנים".‬
‫אלייך, רובס.‬
‫הם גוועים ברעב על קרח נמס כי הפוליטיקאים טיפשים מכדי לראות את האמת.‬
‫הכותרת משתנה כשאני מוסיפה את זה ואז זה תלת ממדי. תקריב, רטה.‬
‫"עמוק בחרא".‬
‫זה יהיה מצבנו, אם לא נשתנה.‬
‫אומנות המחאה. בראבה, רובי!‬
‫לכן צנזרו אותי בבית הספר!‬
‫שמעתם אותה. צונזרה. תפיצו.‬
‫השינוי מתחיל בנו!‬
‫כן!‬
‫כן, נכון! כן.‬
‫מתחיל בעצמנו.‬
‫אתפטר מחר.‬
‫הקדמתם אותנו.‬
‫תודה, טסה. נחמד כל כך מצידך.‬
‫- היינו צריכים לעשות את זה בלילה. - זה היה רומנטי.‬
‫האוכל נשאר חם?‬
‫- כן. - העניינים התלהטו.‬
‫כן.‬
‫אבל?‬
‫בוקר טוב, דייב.‬
‫היי, דב. איך אוכל לעזור לך?‬
‫פאדו ער? אתה יודע?‬
‫האמת היא שהוא לא פה.‬
‫- הוא אמר שיישן אצל חבר. - לא, הורדנו אותו פה בלילה.‬
‫- טוב. לא ידעתי. - כן. הייתה מסיבה.‬
‫לא היה לו מצב רוח לזה.‬
‫אתם עוזבים.‬
‫בן דוד שלי ואני הולכים לדוג. חשבתי שזה אולי יעודד אותו.‬
‫תני לי רגע לדבר איתו?‬
‫כן, בטח.‬
‫זה לא עסק שלי. תעשו מה שאתם חייבים.‬
‫אתה חלק מהעסק שלנו, אז זה כן.‬
‫ואתה חבר טוב.‬
‫אם אתה חייב לעזוב, חבר, אתה חייב.‬
‫אתלבש ואתחפף.‬
‫עדיין לא החלטנו, רק שתדע.‬
‫אמי תמיד אומרת שצריך למצוא מקום שקט לשבת בו‬
‫ולהקשיב לאינסטינקטים.‬
‫אישה חכמה.‬
‫זה נכון.‬
‫דייב עבר את משבר אמצע החיים שלו לפני כשש שנים.‬
‫אני לא יודעת, אולי זה המשבר שלי.‬
‫אמצע החיים ומשבר, אני מבינה את זה.‬
‫מה היה שלך?‬
‫- את לא צריכה לדעת. - לא, בבקשה.‬
‫זה אולי יעזור לי לקבל פרספקטיבה.‬
‫עמדתי במטבח...‬
‫מוקפת בזכוכית שבורה.‬
‫זרקתי את כלי הקריסטל הטובים ביותר שלי כדי... לעצור את בעלי.‬
‫הוא גרב גרביים, כך שלא הצליח להתקרב אליי בלי להיפצע ברגליו.‬
‫הוא הלך להביא נעליים כדי שיחזור‬
‫ויחטיף לי מכות רצח. ופתאום חשבתי לעצמי,‬
‫"לא אסבול את זה יותר".‬
‫אז ממש הלכתי על זכוכית שבורה כדי לעזוב.‬
‫לא ידעתי.‬
‫לא סיפרתי לך.‬
‫גורם ל"אני לא מסופקת בבוראדינה" להישמע די עלוב.‬
‫לכל אחד יש נקודת שבירה.‬
‫היא שלהם. היא לגיטימית, טוב?‬
‫מה יקרה איתך עכשיו?‬
‫אומר לדייב.‬
‫שאת נחושה בדעתך לעזוב.‬
‫כן.‬
‫תנסי לחוס על כלי הזכוכית, כן?‬
‫אעשה כמיטב יכולתי.‬
‫אי אפשר לדחות את זה, נכון?‬
‫נכון.‬
‫אני עוזבת.‬
‫אני נשאר.‬
‫טוב.‬
‫הילדים זקוקים לנו, דייב. הילדים שלנו.‬
‫ואני מתגעגעת אליהם.‬
‫בוראדינה הייתה נפלאה לזמן מה.‬
‫והזמן הזה נגמר.‬
‫נוכל לפתור את כל הבעיות המעשיות.‬
‫לא באמת קל להתעלם מבעיות מעשיות, ג'ולס.‬
‫חוץ מזה...‬
‫אני אוהב להיות דייב ראפטר.‬
‫מצאתי אותו כאן, כפי שלא הכרתי אותו מעולם.‬
‫בילדות גררו אותי ממקום למקום.‬
‫ואז הכרנו ונהפכנו לדייב וג'ולי.‬
‫ואז הילדים נולדו,‬
‫ונהפכנו למשפחת ראפטר.‬
‫וזה היה נהדר...‬
‫במשך זמן מה.‬
‫יצאנו לדרכים כדי למצוא את זה מחדש, וגם זה היה כיף במשך זמן מה.‬
‫ואז הגענו הנה.‬
‫כאן...‬
‫לראשונה באמת, הייתי דייב ראפטר.‬
‫ואני לא מבין למה אני צריך לוותר על זה כדי להיות אבא או בעל טוב.‬
‫אם את רוצה לחקור, לכי.‬
‫ואני מקווה שכך תמצאי את ג'ולי ראפטר.‬
‫לא רק אם או בת או רעיה.‬
‫אותה.‬
‫את ג'ולי.‬
‫מבחינתי, לחזור משמע...‬
‫לחזור לאחור.‬
‫כן.‬
‫תיפרד בשמי?‬
‫כן.‬
‫אלוהים! איך הגענו למצב הזה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אבל זה המצב.‬
‫כן.‬
‫תתקשרי?‬
‫בכל יום.‬
‫שלושים וחמש שנים.‬
‫נפלאות ביותר.‬
‫- שמור על עצמך. - כן. גם את.‬
‫מסרי לילדים את אהבתי.‬
‫- אתקשר לפני שתגיעי ואספר להם מה קורה. - לא אתן להם לבחור צד.‬
‫בהצלחה עם רובס.‬
‫כן.‬
‫ביי.‬
‫החיים וחשמל.‬
‫תעמיס על המעגל, ובום, הולכים הנתיכים.‬
‫אתה באמת...‬
‫בחשכה.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬