Gensyn med familien Rafter
Elektricitet. Den kan hverken ses eller lugtes. Men man ved, den er der.
- Hvad er det? - En skitse.
Af hvad?
En isbjørn. Jeg puttede bæ på et maleri, så verden kan protestere.
Klamt.
Den får en til at føle sig tryg, sikker, varm...
Indtil den ikke gør.
Vil du ikke have et lift?
Nej, jeg har bestilt en taxa.
- Få ikke maling på tæppet. - Jeg maler ikke.
Men lad være alligevel. Cassie har nok at tage sig af.
Kortslutter du et kredsløb, er der ingen advarsel. Sikringen ryger, og slam.
Hvorfor må jeg ikke?
- Det er en pigeaften. - Jeg er en pige.
Og du er for ung.
- Vi holder drengeaften. - Mit køn er flydende i dag.
- Hvad betyder det? - Senere.
-Når man får lyset tilbage... - Eller ikke.
Er det en lettelse.
Donna sælger sexede ting.
Hold op.
Taxaen er her.
-Modstand. - Kan han vente?
- Klart. -Det genererer varme.
Derfor har man lysdæmpere.
Den kontrollerer modstand med en reostat.
- Okay, Nathan. - Okay.
Har du din taske, nøgler, kreditkort?
Jeg køber ikke noget.
- Hvad med dig, mor? - Aldrig sig aldrig.
- Tak, Dave. - Godt at være til nytte.
- Du kunne være til mere nytte. - Vi går, før jeg ombestemmer mig.
- Jeg køber kun noget, jeg kan prøve. - Hyg jer.
- Vi ses! - Hvad sker der?
- Hvad mener du? - Mellem dig og mor.
Ingenting.
Hvad er der med dig og mor?
Der er intet reostat til livet.
- Hold da op! - Hvor er vi?
Se lige Donna.
- Hvor ser I skønne ud. - Se lige dig!
Hvordan går det?
Det er rart at tænke på noget andet.
I kan altid prøve igen.
Ja.
Det er ikke ligefrem Landkvindernes forening.
Nogle elsker den slags.
- Hold en i Buradeena. - Og mange elsker det ikke.
En drink, tror jeg.
Jeg kan se en pige fra mit stepdanshold.
Stella, du kom, modige pige!
Smil er garanteret med Donna.
Ja. Jeg savner hende.
Du har jo Tessa.
Ja. Donna og jeg har historie.
Og her er min Donna.
Anna det er Julie, Bens mor.
Du er den famøse Anna, jeg har hørt så meget om.
Tænk, at vi først mødes nu.
Vi er her ikke så ofte, som jeg ville.
- Hvor længe bliver I? - Til i morgen.
Jeg vil være her mere fremover.
- Lad os skåle på det. - Ja.
- På huset. - Jeg kan allerede lide dig.
Skål for at se dig mere.
Jeg arbejder på det. Skål.
Når man ser nyhederne,
er det altid om andre. Pludselig er man selv overskriften.
Det må snart være ordnet.
Bare vi ikke er den næste Mascot Towers. Se, hvordan det gik.
Lad os vide, når du ved det, så hjælper vi dig.
Tak. I har allerede hjulpet med depositum.
Jeg beder ikke om mere.
Man regner ikke med, at ens eneste formueværdi...
Arbejdet hjælper ikke.
Jeg missede en stor deadline på grund af det hele.
De er ikke glade.
- De må forstå det. - En del af mig har lyst til at sige op.
- Intet hjem og job? - Jeg føler mig fanget.
Du behøver ikke gøre situationen værre.
- Gør ikke noget overilet. - Jeg har ikke brug for råd.
- Jeg siger det bare. - Jeg siger,
at det er en idiotisk beslutning.
Undskyld.
Din mor har fået mig lidt op at køre.
Hun fik en idé.
Er det seriøst?
Det tror jeg ikke.
Måske.
Vil I se en film?
Drengeaften er ikke, hvad det har været.
Det siger du ikke.
Udover at være en ud af 50 nuancer af saftig grå,
som disse hentyder til, så har de også en pointe.
Bløde håndjern som en huslig forventning,
skyklapper på vores verdenssyn,
begrænsning af vores stemmer,
alle dette objektiviserer os. Det var den gamle måde.
Den nye?
Bind ham.
Bind ham fast.
Objektiviser ham, og lad ham gå i vores sko for en aften.
- Bogstaveligt talt, hvis han er til det. - Sådan!
Ja!
Når du har sluppet ham fri, så hvisk i hans øre:
"Nu ved du, hvorfor vi vil frigøres."
- Frigørelse og begær, de damer. - Ja!
Det er både frækt og et politisk budskab.
Fyld op i glassene og kom herop.
Det er mit stikord.
Køber du noget til Dave?
Måske forsyner jeg mig til fremtiden.
- Vent, til du kommer hjem. God idé. - Ja.
Vil du have noget imod, hvis Ruby blev i et par dage?
Hun vil gerne. Du må gerne sige nej.
Selvfølgelig vil vi det. Hvis det hjælper.
- Har du bemærket spændingen? - Jeg ville ikke spørge.
Vi har brug for at tale ting igennem.
Vi er ikke på samme side i en stor beslutning.
Vi har ikke brug for Rubys holdning.
Jeg hjælper gerne. Hvad synes Dave?
Han er sikkert enig. Jeg har lige besluttet mig.
Vi finder forhåbentligt ud af det, så vi kan komme tilbage.
Er det, hvad det handler om? At være her mere?
Meget mere.
Når lysene i huset flimrer, kan det være en mindre sag
eller noget alvorligt. Der er kun én måde at finde ud af det.
Husk at besøge din bedstefar.
Jeg har en stram kalender. Det var en joke, mor.
- Men vi får travlt, ikke? - Vi skal male byen rød.
Eller Ruby skal.
- Lamt, far. - Jeg ved det.
I kunne også blive.
Vi skal have noget post-bryllupsdag-alenetid.
Frigørelse og begær! Du har vel fået noget?
Så er det nok. Vi ses næste weekend.
- Elsker dig, mor. Vi ses, far! - Vi ses.
Hold øje med hende.
- Få slappet af. - Farvel.
Din far nævnte jobbet. Nu ingen overilede beslutninger.
Kør forsigtigt. Og bliv nu gode venner igen.
- Elsker dig. - Elsker dig.
Jeg elsker også dig. Lad ikke Ruby lede dig på afveje.
- Jeg leder hende. - Netop, knægt.
- Vi ses. - Farvel.
- Okay. - Vi ses!
Farvel!
- Det har vi ikke i Buradeena. - Lad os nu bare nyde turen.
- Fem timer uden at tale om det? - De derude er din pointe.
- Min er derhjemme. - Fint.
- Far? - Ja.
- Farvel! - Nå, Edward.
Skal vi lægge en plan?
- Kunstgalleri. - Der er kunst tæt på hver weekend.
- Skal vi tjekke det ud? - Ja!
- Der er noget galt. - Ja.
Mor nævnte for Cassie, at hun vil flytte tilbage.
- Herover? - Ja.
De elsker Buradeena.
- Far gør. - Det gør hun også.
Gør hun ikke?
Du kan ikke smutte, før du har set din mor.
- Hun kommer ikke. - Selvfølgelig gør hun det.
En skam, hun gik glip af Kung Pao-kylling.
- I må ikke smutte allerede. - Undskyld, vi...
Vi vil gerne undgå trafik.
Men vi kommer tilbage. Og Ruby kommer på besøg.
Ruby?
Nå ja, Ruby.
Vi ses næste weekend.
- Kør forsigtigt, unge mand. - Det vil jeg gøre, Ted.
Vi ses i morgen.
Jeg vil savne dig.
- Hvorfor går det dig på nu? - Det gør det altid.
Ikke som nu. Det har stået på længe.
Han vil bare bruge mere tid med os et andet sted end her.
Det er mere dig end ham.
Han husker kun Kung Pao-kylling.
Lægerne siger, det ikke nytter at planlægge dit liv efter ham.
- Han er min far. - Han kan ikke huske, du har været her.
- Undskyld. - Måske ville han, hvis jeg var her mere.
Jeg vil ikke have, vores børn glemmer os!
Nu overdriver du.
Vi glider fra hinanden som familie.
Skal jeg køre?
Jeg prøvede at rådgive Nathan, men han afslog.
Pænt, men bestemt.
Jeg mødte Cassies bedste ven for første gang i går.
Hendes bedste ven,
der arbejder med vores søn, som vi mødte flere år efter.
- Vi er i udkanten af deres liv. - Vi har vores egne liv.
De har deres. Sådan er det bare med familier. Hvad er der med dig?
Udover far,
så har Cassie og Ben mistet et barn,
og jeg vil støtte dem, når de prøver igen.
Nathan og Edward er hjemløse.
Og der må være en bedre skole til Ruby.
Man behøver ikke ånde dem i nakken for at være gode forældre.
Du prioriterer en by over vores familie.
Hvorfor gør du det?
- Jeg har mine grunde. - Nå?
- Vi tager den i Buradeena. - Hvorfor?
Du kan tale din sag her, jeg kan tale min sag der.
Der er elektricitet overalt.
Stilhed.
Indtil gnister flyver.
Vi ses, Akropolis! Brus Af er hjemme!
Der er så mange grækere her,
selv kænguruerne taler græsk.
Det er sandt.
Vidste du, at alle australske surfere er græske?
Det er rigtigt. Alle verdensmestrene
i Australien er store, fordi de bruser af.
- Du er for vild. - Jep.
Hvordan er det at have så mange følgere?
Man vænner sig til det. Det er fedt.
Det tænkte jeg nok.
Sig til Nathan og Cassie, at vi ses senere.
Arbejder Ben hele dagen?
- Så vidt jeg ved. - Okay. Nå men,
hyg dig til kunst... Hvad det end er.
- Vi ses, Rubes, - Vi ses, Carbo.
- Det var godt at se dig. - I lige måde.
Min indsats er ikke ubetydelig, hvis jeg selv skal sige det.
Jeg er vild med det. Kom og se!
Sådan. Kom, Ed. Vi skal se på kunst.
Du har god smag.
De er originale Whiteman'er.
Dine penselstrøg er gode.
Din datter har et godt øje for kunst.
Søster.
En efternøler.
De er ofte meget modne af deres alder. Sendt hertil for at lære os noget.
1.000 dollars, 950 for dig.
- Okay. - En søster kræver en generøs bror.
En bror skal have penge for at være generøs, så desværre.
Finansielt udfordret. Det kan jeg relatere til.
- Maler du... - Ruby.
Charles.
Mit seneste værk blev en skandale på min skole.
Jeg bliver mere og mere fascineret.
Vi går videre.
Eddie!
Kunst er kedelig!
Du må ikke bare vandre omkring.
Kom nu.
Prøver du at føre os sammen?
Nej. Han er for langt nede til at bemærke dig.
Totalt. Det var hans fjerde kommentar om at være flad.
Hans bygning er ved at falde sammen.
Du taler da ikke om dit problem.
Det er lettere at tale om at være flad end det at få en ufrivillig abort.
- Jeg er træt af mine problemer. - Vi skal væk.
- Hvorhen? - Hjem.
Jeg bliver seriøst nødt til at male.
Kom så, Eddie.
Hendes nye bedste ven nævnte bare henkastet,
at han gerne vil se hendes kunst. Hun er så godtroende.
Bare rolig. Vi kommer igen på lørdag.
Han er her i morgen. Kom nu.
Jeg burde kræve provision.
Igen med pengene.
Sympati.
- Hjem, kære hjem. - Du er ikke diskret, Dave.
Hold det smil, selvom du ikke mener det.
Jeg prøver. Jeg vil ikke skændes.
Godt, vi er hjemme, så kan jeg vise i stedet for at sige,
hvorfor jeg vil blive. Gå med på den.
- Jeg garanterer intet. - Jeg vil bare høres.
Perfekt timing. Jeg har lige fikset lampekontakten.
Dave har villet gøre det siden jul.
- Man kan ikke skynde på den slags. - Tusind tak.
- Hvor er Rubes? - Hun får en uge uden snor.
Pas på cyklonen Rubes, Sydney.
- Jeg tager cyklen, hvis... - Måske senere.
Dokumenterne er på dit bord, og jeg har ordnet det hele.
Tak, fordi du holdt skansen.
- Sammen med min eksamenskarakter. - Hvordan gik det?
Chefen bliver ellevild.
Godt for ham.
Mere end tre år. Han er kvalificeret.
Jeg svigter ham ikke.
Kan han ikke flytte sin elevplads over til
Stan Bridgeman?
Stan Brightman tager ikke lærlinge.
- En anden så. - Der er kun mig i miles omkreds.
- Han kan tage med. - Han flygtede fra byen.
Da jeg var på hans alder, og hvis din far ikke havde hjulpet,
så ved jeg ikke, hvor jeg var endt. Så jeg giver det videre.
Dine egne børn har problemer.
De er i trediverne, Jules.
Lad os sætte noget kaffe over.
Sikke en overraskelse.
Stedet er godt, hvis de ansatte spiser der.
- Velkommen hjem. - Tak.
Ikke alle er uenige med Ruby.
Perfekt timing.
Ikke alle er bonderøve.
- Kunne du ikke vente med at se mig? - Det sædvanlige, tak.
Tag plads.
- Dit forklæde er klar, når du er. - Tak.
Jeg vil savne hende, hvis det er din pointe.
Det var bare én pointe.
Tjek priserne.
Hvis vi sælger vores hus her, har vi kun råd til et skodskur i Sydney.
- Især hvis vi vil hjælpe Nathan. - Vi ville finde et sted.
Ikke uden et kæmpe lån.
Vil du have en stor gæld igen i vores alder?
Kan vi ikke kigge?
Vi kunne tage fra opsparingen.
Der ryger sikkerhedsnettet.
Jeg googler priser.
Held og lykke.
Jeg kan høre Ruby. "Jeg vil ikke bo i et skur."
Og skolerne er ikke bedre i de få områder, vi har råd til.
- Du antager. - Du drømmer.
- Hvis vi kigger godt efter... - Værsgo.
Dans om den varme grød.
Fint.
Okay.
Værsgo, Picasso.
Tak.
Er der hunde i området?
Du tager ikke bæ med i morgen.
Jeg kan ikke vise Charles det uden.
Hent en bøtte og find noget.
Bliv.
Store kunstnere er altid misforståede. Jeg gør det senere.
Jeg gør det endnu mere kontroversielt.
Ses vi derhjemme?
Klokken 16. Jeg tager vodka med.
Glimrende.
Jeg går.
Lidt anspændt?
Hun vil forklare.
Jeg har brug for en tjeneste.
Bare mellem os.
Et mere eksotisk habitat...
BRUS AF, LIVESTREAM
Grækenland klæder dig, Carbo!
...for dine yndlings vilde dyr.
Benno! Smil. Jeg bruser dig af.
Skal alt streames?
Carbo vender tilbage. Velkommen!
Velkommen hjem, Carbo.
Fans elsker store øjeblikke.
I kender min ven, Benno, og Bådklubben.
- Han er genert. - Jeg er glad for, du tilbage.
Men jeg er ikke tv-stjerne.
Carbo-sagaen. Næsten lige så god som Brus Af .
- Men kun næsten. - Hvor tit skal jeg sige det til dig?
Det er en forretning ikke et filmstudie. Ingen streaming.
- "Velkommen tilbage, Carbo"? - Også det.
"Var Grækenland fedt?"
Hvordan var det?
Du ville vide det, hvis du så Brus Af! Vores Donna er ikke fan.
Jeg er ingens Donna. Denne Donna siger: "Ud."
Der er problemer med privatliv.
Jeg kommer med en øl på terrassen. Smut så ud med dig.
- Afsted med dig. - Jeg elsker det.
Hun skuffer aldrig. Kom, Benno.
Beklager.
Han gør det kun for at irritere.
Flere memes end du kan vifte en selfiestang foran.
Memes.
Og GIF'er.
Memes?
- Lad Donna være. - Fansene elsker hende.
"Afsted med dig." Det var et hit.
Jeg er influencer med en million abonnenter.
- Jeg troede ikke på det. - Du har ingen tiltro.
- Hvor er Retta? - Hustruen er lænket til komfuret.
- Det må hun ikke høre. - Hun vil grine af det.
Folk tager livet for alvorligt.
Jeg har mange følgere, fordi de får et godt grin.
- Tror du? - Det er derfor, jeg gør det.
Er Theo okay?
Han ligner sin far.
Stakkels knægt.
Hvad med dig? Er du okay?
Vi troede, det ville gå denne gang.
Vi prøver igen, når vi har penge til det.
Det må være hårdt for Cassie.
Hun giver ikke op.
Rystet, ikke omrørt
- med en skive citron, fru Bond. - Mange tak.
Skål.
Og op med humøret.
Det har ulmet et stykke tid.
Han elsker dig.
Men det stopper ham ikke fra tro, at det går over.
Gør det ikke?
Nej.
Jeg har aldrig hørt jer skændes.
Det håber jeg ikke, du vil.
Og heller ikke børnene. Derfor har vi ikke sagt noget før nu.
Vi ser, hvordan det går.
Måske overrasker han.
Hvad mener du?
Han har måske nogle gode ideer til, hvordan han får sin pointe frem.
Man ved aldrig.
Virkelig?
Den er så god.
Kun én til dig. Du skal være klar i hovedet til i aften.
Hvor er din jernhest?
Jeg har disse i stedet.
Perfekt slutning på den perfekte tur. Men kun én.
Det er fint med mig.
- Så du den ikke komme? - Hun sagde det bare i sengen.
Du må have været sådan...
Jeg er stadig...
Jeg sover hos en ven. Så jeg ikke er i vejen for jer.
Du er ude bagved. Det er fint.
Man skændes nemmest, når man er alene.
Jeg håber ikke, vi gør.
Det har fordele.
- Forsoningssex. - Hold da op.
- Den bedste slags. - Siger ham med erfaring.
Jeg begyndte tidligt.
Men helt seriøst.
Jeg flytter over til en ven.
Jeg smutter.
- Jeg er tilbage mandag. - Tak.
Og hvis hun ikke ændrer mening?
Jeg må sørge for, hun gør.
Hvis hun ikke gør?
Jeg ved det ikke.
Jeg malede et portræt af verden til skolen.
Dette er bedre. Dyr gør folk sentimentale.
- Forestil dig det med bæ på. - Hvor er Julie?
De er taget hjem.
De kom og besøgte dig.
Men hun ligner Ruby.
Jeg er Ruby, bedstefar.
Men Ruby kommer med dem.
Normalt, ja.
Jeg er fri et stykke tid.
Jeg viser det til Charles i morgen.
Whiteman. Ikke Blackman.
- Han er kendt og død. - Du snakker for meget.
Hvor er Julie? Ruby kommer med Julie, så hvem er hun?
Det er Ruby. Men vi smutter nu
og siger til mor, at du gerne vil høre fra hende.
Bæ? Hvorfor taler en lille pige om det?
- Undskyld. Jeg ville vise dig det. - Lad det være.
Din mor burde vaske din mund med sæbe.
Du har en beskidt mund.
Rolig nu, bedstefar.
Rolig nu.
Gid, jeg kendte ham, da han var normal.
Det gjorde du.
Du var for ung til at huske det.
Du skulle have set ham med dig, da du var lille.
For mig er han bare en trist gammel mand.
Jeg må tro dig omkring resten.
Han var den bedste bedstefar.
Det var han sikkert.
Jeg troede, mit maleri ville opmuntre ham.
Jeg ved det godt.
Mor græder meget, når hun har besøgt ham.
Hun prøver at skjule det.
Ja.
Du bliver voksen.
Jeg prøver.
Tessa!
Paddo! Sådan.
- Det er vel det. - Fik han også dig?
Ja. Jeg tænkte, du fik brug for en hånd.
Du er en god mand. Set den der.
Hvad tænker du?
Tja...
Jeg plejer at være god til at forudsige den slags.
Jeg vil savne dem.
I den grad.
Længe leve romantikken. Jeg håber, det hjælper.
Også jeg.
- Jeg gider ikke socialisere. - Hvem sagde det?
- At spise ude er at socialisere. - Ikke altid. Kom med.
Okay.
- Duft lige til den sjælero. - Stop så.
Jeg kunne ikke have bedt om bedre vejr.
Det er vores stikord til at smutte.
Jeg har set det her i en film.
Der findes ikke originale ideer i romantiske komedier.
Du kan bo i min bedstemors lejlighed, hvis de rejser.
Ellers tak.
Hun ændrer mening.
Ingen tvivl.
Hvad...
Du får at se...
Det er let at glemme romantikken.
Velkommen til romantik.
Det finder man ikke i Sydney.
Her er smukt.
Det her er smukt.
Vi snakker ikke om det aften.
Jeg elsker dig.
- Skal vi? - Ja.
Vi kan stadig.
Ja, det kan vi.
Vi vil altid kunne.
Ja.
Man har det altid rart i eftergløden.
Men ikke i skumringen.
Og det kræver en indsats, når man er i skyggen.
MIN FAR - MIN HELT
Det er hyggeligt, at børnene er her.
Det er aldrig kedeligt.
Det bliver det heller ikke med vores.
Godnat.
Og når du begynder at tænke,
hvad det kolde morgenlys vil bringe...
Du har fart på, Rubes.
Carbo venter.
Gid vi kunne få den gejst på flaske.
- Vi ville tjene en formue. - Jeg er først i køen.
Undskyld, jeg er en lyseslukker.
- Der er han! Carbo! - Goddag, Rubes.
- Hej! - Jeg vil gøre Charlies navn kendt.
- Charles. - Jeg må hellere sige det rigtigt.
Retta. Velkommen hjem.
Det er godt at se dig.
- Hej. - Hej.
- Fortæl mig om Grækenland. - Gerne.
- Hvordan går det, Theo? - Jeg er bruset!
- Det er du sikkert. - Han vokser.
Han bliver mere og mere som sin far.
Carbo streamer verden over.
Jeg vil gøre dig berømt.
Fra din mund til Guds øre.
- Det lyder godt. Er du klar? - Ja.
Jeg introducerer. Retta er min assistent.
Og største fan.
- Den eneste fan, jeg kysser. - Forhåbentlig.
Okay. Og...
Klar om...
...tre, to, en, action.
Vi livestreamer Brus Af i dag
med Sydneys egen økokunstner, Ruby Rafter.
Hun blev censureret i skolen og vil vise sit værk
til den verdensberømte kunstner, Charles Whiteman.
Film maleriet.
Titlen er: Grådige Gamle Mænd, Stakkels Hvide Bjørne ."
Så er det dig, Rubes.
De sulter på den smeltende is, fordi politikerne ikke vil indse det.
Titlen ændrer sig, når jeg tilføjer dette. Zoom ind, Retta.
I lort til halsen.
Det er os, hvis vi ikke gør noget.
Kunsten at protestere. Brava, Ruby!
Derfor blev jeg censureret!
Du hørte hende. Censureret. Del videoen.
Forandring starter med os!
Ja!
Ja, det gør!
Begynd med os selv.
Jeg siger op i morgen.
I kom først.
Tak, Tessa. Det er pænt af dig.
- Vi skulle have gjort det i går aftes. - Det ville have været romantisk.
Forblev maden varm?
- Jep. - Du har fået noget.
Ja.
Men...
Godmorgen, Dave.
Hej, Deb. Hvad kan jeg gøre for dig?
Er Paddo oppe endnu?
Han er her ikke, faktisk.
- Han ville sove hos en ven. - Jeg satte ham af her i går aftes.
- Det vidste jeg ikke. - Ja, der var fest.
Han var ikke i humør til det.
Rejser I.
Min fætter og jeg skal fiske. Måske vil det opmuntre ham.
Må jeg tale med ham først?
Selvfølgelig.
Det rager ikke mig. Du må gøre, hvad du skal.
Du er en del af vores forretning.
Og du er en god ven.
Hvis du må rejse, så gør det.
Jeg tager tøj på og fordufter.
Vi har ikke besluttet os. Bare så du ved det.
Min mor siger altid, at man skal finde et stille sted
og lytte til sine instinkter.
Klog kvinde.
Det er hun.
Dave havde midtvejskrise for seks år siden.
Måske er det her min.
Midtvejs og krise forstår jeg.
Hvad var din?
- Det vil du ikke vide. - Kom nu.
Giv mig lidt perspektiv.
Jeg stod i et køkken...
...omgivet af glasskår.
Jeg kastede min bedste krystal for at... stoppe min mand.
Han havde sokker på, så han kunne ikke nå mig uden at flænse fødderne.
Han hentede sine sko, så han kunne komme
og banke mig sønder og sammen. Og så tænkte jeg pludselig:
"Jeg vil ikke finde mig i det mere."
Så jeg gik gennem glasskår for at forlade ham.
Jeg anede intet.
Jeg sagde intet.
Det gør min "Jeg er utilfreds i Buradeena" ret lam.
Folk knækker ved forskellige punkter.
Men det er deres. Det gør det gyldigt.
Hvad nu for dig?
Jeg siger det til Dave.
At du vil rejse.
Ja.
Prøv at skåne glasset.
Jeg vil gøre mit bedste.
Vi kan ikke udskyde det.
Nej.
Jeg rejser.
Jeg bliver.
Okay.
Vores børn har brug for os.
Og jeg savner dem.
Buradeena var skøn for en tid.
Den tid er forbi.
Vi kan arbejde med praktikaliteterne.
At ignorere praktikaliteter er lettere sagt end gjort.
Men udover det...
Så kan jeg lide Dave Rafter.
Jeg har fundet den bedste udgave af mig selv her.
Jeg flyttede fra sted til sted som barn.
Så mødte jeg dig, og vi blev Dave og Julie.
Så kom børnene,
og vi blev familien Rafter.
Og det var fantastisk...
...i et stykke tid.
Vi rejste for at genopfinde os selv. Det var også sjovt et stykke tid.
Og så slog vi os ned her.
Det er her...
...for første gang, jeg har været Dave Rafter.
Jeg burde ikke opgive det for at være en god far eller en mand.
Vil du udforske, så gør det.
Og jeg håber, du finder Julie Rafter.
Ikke bare en mor, datter eller kone.
Men hende.
Julie.
At rejse tilbage for mig...
...er et skridt tilbage.
Okay.
Siger du farvel for mig?
Ja.
Hvordan endte vi her?
Ingen anelse.
Men det gjorde vi.
Ja.
Ringer du?
Hver dag.
Femogtredive år.
De var vidunderlige.
- Pas på dig selv. - I lige måde.
Hils børnene fra mig.
- Jeg sætter dem ind i sagen. - Jeg lader dem ikke vælge side.
Held og lykke med Rubes.
Okay.
Farvel.
Liv og elektricitet.
Overbelaster man kredsløbet, så ryger sikringerne.
Og så er man...
...i mørket.
Tekster af: Elisabeth Sodemann
Kreativ supervisor Lotte Udsen