Návrat k Rafterovým
Miluju tě.
Celým svým srdcem.
Před šesti lety jsme se vydali na cesty.
Připravená, Ruby?
Jo.
Jeden život skončil a další začínal.
Žádné velké plány. Hurá do neznáma.
- Nashle! - Ahoj!
- Ahoj!
Ahoj, Ruby!
Naše milovaná zelená dodávka bohužel časem vypověděla službu.
Ale to nás nezastavilo.
Než jsme se nadáli, byli jsme na cestách čtyři roky.
Popojeli jsme, na chvíli se usadili,
vrátili se do Sydney a znovu vyrazili.
Život měl určitý rytmus.
Hádej, hádej, hadači, co vidím a co začíná na „D”.
To je chabý, mami.
Včera to chabý nebylo.
Je to chabý už hodně dlouho.
Byl to dub.
Jako obvykle.
Ne.
Co to...
Ale nemohlo to trvat do nekonečna.
Nebo „defekt”?
Kdoví, kde bychom zapustili kořeny,
nebýt té prasklé pneumatiky.
Můžu to udělat.
Je to nebezpečné. Dave, je z kopce.
To je dobrý.
- Nejsem už malá, tati. - Příště.
Tos už říkal minule.
Ještě si toho užiješ, až budeš starší.
Co kdybysme se zastavili?
Běž se podívat, co je na té ceduli.
Dobrý nápad. Jdem se mrknout, kde jsme.
Nejsem blbá.
Tomu se říká diverzní taktika.
Příště už to ale platí.
Jdeme.
„Diverzní taktika?”
Každá rodina má svého přemoudřelého.
U nás je to Ruby.
Bude to tím, že jsme starší rodiče.
Pojď, bručounko.
Nebo je to těmi roky na cestách.
Anebo je prostě taková.
Buradeena.
BURADEENA - 2 500 OBYV.
Buradeena, Dave!
Buradeena? Neznám.
- Dave? - Tati!
Časem jsme vyměnili spoustu pneumatik.
Ale tohle byla zlomená osa.
Ale jak se říká: „Všechno zlé...”
Tohle bylo dobré pro nás.
Během čekání na opravu
jsme si Buradeenu zamilovali.
Jsou tu aspoň tři cukrárny.
V okamžiku...
Dobrý den.
...jsme si našli nový domov.
NA PRODEJ - PRODÁNO
Na tohle jsem moc starý.
Minule jsem byla o něco lehčí.
Našli jsme tu klid.
A ticho.
Aspoň občas.
Dave objevil motokros.
A našel kamaráda.
Jupí!
Koukni se na to.
A našli jsme nájemníka.
Byla tu ta paní s koláči?
Ne, ale kluci s brokolicí.
Máš kliku.
Byl to skvělý nájemník pro náš zahradní byt
a ten nejlepší učedník, jakého kdy Dave měl.
Fuj.
A dvakrát latte.
Já měla štěstí
na šéfku, sousedku i kamarádku
v jedné osobě.
Děti nás navštěvují, jak často to jen jde.
Já se jezdím podívat na tátu.
Má někdo desítku?
Děti jsou na něho moc hodné.
- Ne, nemám! - Nemá!
To pomáhá. A hodně.
Ale někdy s lidmi ztratíte kontakt.
To se stává.
Čas se stává.
Buradeena se stala.
A o dva roky později jsme pořád tady.
Tak jsem tu.
Těžký den. A ty?
Odpolední frmol.
Venkovské holky to rozbalily.
Nech toho.
Tahle už je asi pátá.
Knížka na téma New Age.
Hledáš odpovědi.
Ne, ale romány mě už omrzely.
To je dobré na tom, když nečteš. Nemůže tě to omrzet.
To jsme my
s blížícím se 35. výročím svatby.
Dave si tu zvykl.
Ale každé ráno mám pocit, že něco chybí.
Byla to Ruby, která mě nasměrovala k odpovědi.
Vážně nechceš svézt?
Něco musím cestou udělat.
- To se s tím potáhneš? - To je dobrý.
S obrazem.
- Uvidíme se tam. - Neopozdi se!
A s pár hovínky.
Kdo říká, že život není divný?
Yappy!
Ahoj! Yappy!
Ahoj!
Hej!
Příspěvek jsem vděčně přijala.
Ahoj, ty.
Ahoj.
Z jednoho malého činu velká změna.
- Juhů! - Tady.
Má Ruby uklízecí období?
Sebrala z trávníku před domem Yappyho hovínka.
- Dave? - Jo?
Proč si Ruby vzala psí bobky z Tessina dvorku?
Nemám páru.
Paddo! Pojď, zdržuješ!
Stres tě zabije, kámo.
Díky, paní Rafterová.
- Vypadáte pořád dobře, Tesso. - Kéž by.
Pohni zadkem, chlapáku.
- Jako malí. - Druhé dětství.
- Nezapomeň na tu výstavu! - Vyzvednu tě.
Takže ty bobky?
Ruby je prostě Ruby.
No tak! Pověste obrázky na zeď.
UMĚLECKÁ ŠKOLA
Sochy umístěte opatrně na stoly.
Dobrá práce, děvčata. Výborně.
Krásná práce, Hugo. Výborně.
Děti, sejdeme se tu po posledním zvonění.
Očekáváme hodně rodičů.
Výborně, Ruby. No tak, pojďme na to.
Má to být takhle.
Proč?
- Ruby! - Jinak se skutálí.
Ruby...
Je to problém?
Haló?
Paní Spadeová.
Co zase provedla?
- Dave? - Jo?
Volají nás oba do školy.
Nic mi neříkej. Kvůli těm bobkům?
- Jak to víš? - Jen mě to napadlo.
RUBY RAFTEROVÁ „PALIČATÍ STAŘÍ CHLAPI”
Na malířské výstavě základní školy nemají fekálie co dělat.
Je to hygienický problém.
Má pravdu, Ruby.
A „Paličatí staří chlapi”?
Urážlivý název.
Ale je to pravda. Politici popírající klima.
Po loňském létě se Ruby strachuje o budoucnost.
Globální oteplování, znečištění...
Takže si vybere nějaký titulek z médií?
Je moc mladá na to, aby chápala, co říká.
Myslím, že spousta našich dětí to dnes chápe.
- Zkuste s ní o tom někdy debatovat. - Já...
Nehledě na její znalosti
- tohle není politický mítink. - Pravda.
Většina umění je politická.
Na výstavě v Buradeenské základní škole ne.
Paní Rafterová, problémem jsou exkrementy.
- Exkrementy? - Psí exkrementy.
Takže to se nedělá.
Nevyjadřujte obavy našich dětí kvůli tomu,
že zdědí svět příliš znečištěný k životu.
Svět, který jim zanechali „paličatí staří chlapi”.
- Ten název sedí. - Klid.
Je to myslím jediné zajímavé prohlášení v této místnosti.
Nežádali jsme o prohlášení.
Ten název je nešťastný.
Ty exkrementy nepřijatelné.
A bez nich?
Krásný abstraktní obraz světa z vesmíru.
Nejlépe s jiným názvem.
Aha.
Paní Rafterová?
- Julie? - Pryč s těmi bobky, drahoušku.
Nafta. Nejen do aut.
A je to.
Žádný hygienický problém.
A nový název, „Fosilní hlupáci”.
Vyhovuje?
Nádhera.
Zdá se, že teď odpovídá kritériím. Dohodneme se?
Je celá po matce.
Jsi jednička, mami.
No, až příště dostaneš nějaký brilantní nápad,
poraď se nejdřív s námi.
Věděla jsem, že řekneš ne.
Hájila jsi mě, jasně.
To je pravda.
Jak to?
Protože ne každý ocení větší znalosti u devítiletých děti.
Děti tvého věku nemají mít politické názory.
Typický pro Buradeenu.
Ne, myslím, že to najdeš kdekoli.
Spíš tady.
Hej.
My máme Buradeenu rádi.
Táta ji má rád,
ty částečně, ale mně by chyběl jen Paddo.
No, jak říkáš, tvůj táta miluje Buradeenu,
a my milujeme tvého tátu. Takže...
Kdybys sepsala seznam věcí, které se ti na Buradeeně líbí,
bylo by tam toho mnohem víc než jen Paddo.
Třeba Tessa.
Tak jo.
Dobrou noc.
Kdybys udělala seznam toho, co se ti nelíbí,
určitě by byl delší než ten pozitivní.
Radši už spi.
Každé maloměsto potřebuje umělecký skandál.
Buradeena má teď také jeden.
Dala na obraz hovínka.
Vážně?
No jistě. Stoprocentně pravá hovínka.
Alespoň to prospívá podnikání.
Nejradši by si tě podaly.
Tak proč to neudělají?
Mají tě rády natolik, aby ti to neříkaly do očí. Ber to jako kompliment.
Někdo musí být na naší straně.
Většina je na straně změny klimatu.
Žádná na Rubyině. Tamhleta.
„Žádné povýšené městské dítě nám nebude říkat, co víme,
„a zasmraďovat školu.”
Jsme tu už dva roky.
„Na venkově se musíš narodit, aby tě lidi přijali.”
Stará dobrá přesvědčovací síla.
Mám pořád na to?
- Jak jsme na tom s penězi? - Dost slušně.
Dost, aby sis mohl vzít volno?
Mám hodně zakázek.
Co kdybychom odjeli na školní prázdniny?
Dokud se to tu nezklidní.
Na naše výročí přijedou děti.
Jo, ale dálnice k nim vede stejně jako k nám.
Nemůžeme to oslavit tam?
Ty nemáš v povaze utíkat.
Říkej tomu taktický ústup.
Myslím, že by nám všem město prospělo.
Mně určitě.
O Ruby ani nemluvě. Takže...
Na dům může dohlédnout Paddo.
Děkuju.
- Ale já... - Ano.
Zdá se, že ano.
Takže skandál BobkoGate nás přiměl vyrazit na cestu.
Zamluvili Shanghai Express.
Tam jsme slavili 25. výročí.
To jsi ještě nebyla ani na houbách.
„Nechutný, tati.”
Lední medvědi se stahují do měst, kam nikdy předtím nezavítali.
Umírají hlady.
„Bohatí bílí lidé, chudí bílí medvědi.”
Dobrý název.
„Nevracejte se.”
Znuděné venkovské děti.
Další položka na seznam negativních věcí.
Změna prostředí. Přesně to, co jsme potřebovali.
- Ahoj, kvítku. - To mluvíš se mnou?
Svému šéfovi bych nikdy neřekla „kvítku”.
Vždyť jsi to právě udělala.
Nemám pravdu?
Vidíte, oba mluvíme s květinami.
Jestli dnes večer zůstanou, měl byste je vzít domů pro Cassie.
Dobrý nápad.
Bene. Telefon.
- Kdo? - Nathan.
Řekni mu, že mu zavolám.
Tvůj bratr se zdá být dost rozčilený.
Kámo, tohle je katastrofa.
Je mi to líto. Děsná smůla.
Nějak vás ubytujeme.
A co moje hračky?
Vyneseme je, až to půjde. Dobře?
Cassie to nebude vadit.
Uvidíme se u nás doma.
Je to naléhavé. Mohla bys za mě zaskočit?
S padesáti hosty na večeři? Snad máš dobrý důvod.
Nathanova budova se hroutí. On je venku na ulici.
Máma, táta a Ruby přijeli
a bude se nás muset vejít sedm do dvoupokojového domu.
Lepší než většina výmluv. Co se stalo?
Strukturální závady.
Přijel domů a už tam byli policajti a pohotovost.
Nikoho dovnitř nepustí.
Jdi. Ano. Chudák Nathan.
Řekni mámě, že se těším, až ji uvidím.
Hybaj, hybaj.
Mám nafukovací matraci!
Děkuju!
Můžeme ji nafouknout později.
Jak se mají?
Pro Edwarda je to velké dobrodružství.
Nathan je dost vyděšený.
- Nevadí ti to? - Jistěže ne.
Jsi si jistá?
Oba jsme si jistí.
Roztomilá odpověď.
Bude to roztomilé dítě.
Donna říkala, že máma s tátou by mohli být u ní.
Je to jejich výročí, v žádném případě. Není to na dlouho.
Jak to, že jsem měl takové štěstí?
Dobře sis vybral v seznamce.
Byla to sexy fotka. Nemohl jsem jinak.
Skvělé moderní seznamovací rituály.
Strýčku Bene! Kde jsi?
Radši ho běž zkontrolovat.
Šikula.
Ty zastrč tamtu stranu, já tuhle.
Z malé postele můžeš spadnout.
Nebudu se moct roztahovat, to je jisté.
Naštěstí jsme tu ještě neudělali dětský pokoj.
Jen diskutujeme o omezeních jednolůžka.
Vyvolá to v tobě vzpomínky.
To jistě.
Eddie, přestaň skákat.
Jasný? Není to naše postel.
Eddie? Tetička Cassie má dort, jestli máš chuť.
- Jo! - Jo!
Váš dům nespadne, viď, strejdo Bene?
V žádném případě. Běž.
Zdá se, že je v pohodě.
Je optimista.
Jak se máš ty?
Přidej ten můj do seznamu vadných bytových domů.
Předpokládají, že základy poklesly.
No, aspoň jste oba v bezpečí.
Pravděpodobně má poloviční cenu, než za co jsem ho koupil.
- Máma s tátou. - Jo.
Nejdřív je nech zabydlet se.
- Jo. - Jo? Díky.
- Jste tu brzy. - Hej!
Říkají mi „Rychlořidič” Dave.
- Ahoj, drahoušku. - Ahoj!
Jak se má naše embryonální zlatíčko?
Ben ti to neměl říkat.
- Je brzo, já vím, ale on je unešený. - Ruby!
Jmenuju se stejně jako posledně.
A co my? Hej!
Babičko!
- Dědo! - Ahoj, prcku!
Vypadá to, že tu máme celý uvítací výbor.
- Vypadá to tak! - Ruby!
- Ahoj! - Ahoj!
Ahoj!
- Ahoj. - Ahoj, mami.
Hej.
Jsme tady, protože náš dům se hroutí.
Co?
Díky, Eddie.
Pojďte.
Děti.
Dokud tu budeme, ani nehneš prstem.
- Nejsem invalida. - Ale nosíš naše vnouče.
A máš tu cirkus Rafterových.
Sedni si a všechno mi pověz.
Jen uklidím...
- Sedni si. - Dobře.
Všechno v pořádku?
Prozatím.
Bude to v pořádku. Jen musím...
Mluvíte o umělém početí.
To vím.
- Že jo? - Ano, mluvíme.
Rozhodně lepší než jen hroutící se bytové domy.
Kolika způsoby se dá říct „tohle je v řiti”?
Pozor na jazyk!
A všichni přikládáme ruku k dílu. Děkuju.
Řeknu to chlapům, aby se mohli taky zapojit.
Ti řeší, jak budeme spát.
Taková stereotypní dělba práce.
Buď skončí jako anarchistka, nebo jako premiérka.
Buradeena sází na to první.
A ustel si!
Na gauči, co?
Ano. Prostěradla a deky jsou na chodbě...
Jak to, že se podobá sourozenci, kterého sotva viděla?
- Rachel? - Jo.
Jo, v tom věku měla problémy s chováním.
Vy jste nebyli o moc lepší.
Co?
Ta matrace je jako můj život.
Potřebuje nasát vzduch.
Jsem totiž beznadějný případ.
Nebude to tak zlé, jak se zdá.
Co? Na každém druhém místě to tak zlé bylo.
Myslím, že to vystihuje slovo katastrofa!
Hele, můžeš se obrátit na nás.
Ty to víš. Cokoli si můžeme dovolit.
Nikdo z vás není v balíku.
Neptám se Rachel.
No, jí by to nevadilo. Zeptej se jí.
Pokud se jí podaří přijet.
Snaží se.
Jinak by nenechala rozhodování až na poslední chvíli.
Co? Je zaneprázdněná. New York je daleko.
- Jo. Jo. - Jo.
- Dobrou noc. - Dobrou.
Ať vás blechy štípou celou noc.
- Tati. - Dobře se vyspi.
Děkuji vám všem.
Rádo se stalo. Sladké sny.
- Dave! - Hnus, tati.
Já to nebyl.
To ta matrace.
Napraskla.
SKANDÁL SE STAVEBNÍMI VADAMI ROSTE
Mám překvapení.
Chudák Nathan. Takový zmatek.
Ahoj, cizinko.
Sýr a křupky.
Jestli tvůj návrat není dobrá výmluva pro dopolední víno,
tak už nevím co.
Proboha, ta Nathanova budova.
Jak se mu daří?
Dneska pouští lidi zpátky, jen aby si odnesli to hlavní.
Nezní to dobře.
- Kdyby něco, ráda pomůžu. - Díky.
Teď ty...
Život na venkově ti svědčí.
Nebo jsi byla na plastice a nic jsi mi neřekla.
Chybíš mi.
Můžeš nás kdykoli navštívit.
Co? S tímhle podnikem na hrbu?
Jsem v jednom kole.
- Určitě vypadám příšerně. - Jen záříš.
Třicáté páté výročí.
Úžasné.
Škoda že tu oslavu nepořádáme tady.
Slavíme tam, kde jsme měli 25. výročí.
- Jak řekl Ben. - Jo.
Prima.
- Celá rodina? - Táta?
Uvidíme dnes odpoledne.
Určitě bude v pohodě.
- A to stojí za přípitek. - To ano.
A na večírek zlobivých holek, než zase odjedete.
- Na přátelství. - Na přátelství.
- To je všechno? - Jo.
Jo. Zítra nás pustí zpátky, kdybychom tam něco zapomněli.
To je od nich šlechetný.
A tím to hasne, než zjistí, co dál.
Podle toho chlapa to může trvat měsíce.
Měl v očích pohled, jako by říkal: „Možná nikdy.”
- Nejspíš to ne... - Ale ano.
Ale výhoda je, že už to nemůže být horší.
PEČOVATELSKÝ DŮM KENDALTON
HLAVNÍ VCHOD: 1. BRÁNA ZÁSOBOVÁNÍ: DALŠÍ VCHOD
Navštěvujeme tátu aspoň jednou měsíčně.
Jde to s ním z kopce, ale pomaleji, než se čekalo.
Jdeme tam?
Spokojím se s úsměvem, i když nás nepozná.
Jdu to prubnout.
Ahoj, tati.
Moje holčička.
Dnes ráno jsem říkal tvojí mámě:
„Julie už tu nějakou dobu nebyla.”
Řekl jsem: „Sežeň Julii něco dobrého k jejímu výročí.
„Jdeme do Shanghai Expressu na kuřecí kung pao.”
Pamatuješ si?
Na něco takového se nezapomíná.
Tati.
Vzpomínáte si, když jsme tu fotku pořídili
a nad hlavou jsme měli „S-E-X”?
Něco mi to připomíná.
Sex.
Kde je tvoje máma?
Ten večer tam nebyla, tati.
Samozřejmě že byla.
Ne, to už nežila.
Nebuď sakra tak hloupá.
- Klid, Tede. - Možná sis to jen myslel.
Vím svoje.
Nerozčiluj se, dědo.
Plácá nesmysly.
Víš co? Možná jsem to popletla.
Jako by tam tvoje máma nebyla.
- Ona tě miluje. - Jo, já vím.
Radši bychom měli jít.
Vrátíme se za tři dny, abychom tě vyzvedli, tati. Dobře?
V šest.
Budu vás čekat.
Hlavní hvězda nesmí chybět.
Jo. Tak se uvidíme.
- Nashle, Tede. - Ahoj, dědo.
Ahoj.
Víš jistě, že to můžeme risknout?
Dnes byl dobrý. A zvládli jsme to, i když nebyl.
Jedna jeho změna nálady může zkazit celý večer.
Ne že by se to už nestalo.
- Dohlídnu na něj. - Děkuju, zlatíčko.
Taky bychom se tu mohli stavit cestou.
Co?
No, jen tak na okraj.
Podívej, já to chápu. Ale radši budu pozitivní.
- Jo. - Bylo tak hezké vzpomínat s ním.
Co kdybychom vzpomínali dál?
- Pamatuješ si to tu? - Trochu. Vlastně ne.
Z našich 35 let jsme jich tu strávili 30.
- Dobré časy. - Úžasné.
Všichni pod jednou střechou.
Ben hned vedle.
- Skvělé časy. - To jo.
Ty nezaklepeš?
Myslela jsem, že jo. Ale ne, nezaklepám.
Ne.
- Žádná cesta zpátky. - Ne.
Necháme minulost minulostí.
Zlatý časy.
Ale teď se mi splnil sen.
Když vaše láska začíná uvadat
a vaše kočička vás neuspokojuje tak,
jak si myslíte, že by měla,
tohle ji pokaždé dostane.
„Ahoj, krásko.”
Nezaměňovat za...
Což znamená: „Ahoj, kozo.”
A rozhodně se neoblékejte takhle.
Pravděpodobně vám odpoví: „To je soda!”
TO JE SODA
Příště budu jezdit na skateboardu kolem Akropole.
To má opravdu úspěch?
On lidi umí rozesmát. Mě pořád rozesmívá.
Fakt ho sleduje přes milion lidí?
Jo, a sponzoři a další platformy.
Vybrali jsme si špatný povolání.
To mi povídej.
Musím vrátit dodávku.
Eddie?
- Můžu tam jet já. - Ne. Udělal jsi toho už hodně.
- Eddie si to užije u řeky. - Jo, tati?
- Musíme jít. - Uklízel jsem si věci.
To je v pořádku. Doděláme to později. No tak. Jdeme!
Retta se někdy musí divit.
Ta má smysl pro humor.
- Co je? - Nic.
Ale ne.
Cassie?
Přišli jsme o něj, Bene.
Měla jsi pravdu.
Neměl jsem nic říkat.
Jsi v pořádku?
Slyšel jsi doktora. Bude to dobré.
Určitě zvládneš o tom nemluvit?
Nechci jim zkazit výročí.
Je to jen na pár dní.
Můžeme to zkusit znovu.
- Nejde mi to. - Zkoušej to dál.
Piráti! Piráti!
Do střehu, ty darebáku!
Tak a jdeme.
- A máš to! - Myslela jsem, že ho učíš.
Přišli Eddieho piráti.
- Jedeme. - Nezvi je na večeři.
Bene, potvrdil jsi stůl?
V neděli večer tam může být dlouhá fronta.
- Jdu na to. - Jestli přijdeme pozdě, tak kvůli tátovi.
Všichni nastupte do Shanghai Expressu.
Připraveni? Jdeme.
Eddie, nech toho humra být.
Jestlipak všichni ostatní vědí něco, co my ne.
- Kdy jsi tu byl naposled? - Už dávno.
Henry mluvil o prodeji.
Řekla bych, že ano.
Roštěnka. Rošťák.
- Je to trapné, já vím. - Ani ne.
Navrhuju vynechat krevety.
- Ano. - Já je chci.
Hele, věř mi...
- Ne. - Poslechni tátu, Nathane.
Já jsem Nathan, dědo. Tohle je Edward.
Kuřecí kung pao!
Tátovo oblíbené jídlo, když jsme sem chodili.
Taky ho miluju, Tede.
Co tady dělá ta Číňanka?
To je Cassie, dědo. Moje žena.
A je Vietnamka.
Kde je Mel?
- Ty nejsi Mel. - Mel umřela, tati.
Nezahálel jsi.
To už je dávno.
Vzpomínáš si?
Mel jsem měl rád.
- Jo. - My všichni.
Měla bys mít děti.
Máš děti?
Ne, nemám, Tede.
Bez dětí to je zbytečný život.
Mel měla ráda Číňany.
- Tati! - Naše Mel nebyla rasistka.
- Omlouvám se. - To je v pořádku.
Můžeme si objednat, prosím?
Slečno?
Omluvte mě.
Děkuji.
Díky.
Ben to řekl?
Tři dny tajení.
Mohla jsem mluvit se svou přítelkyní Annou.
Celá ty, že nám dáváš přednost.
On tak zoufale chce držet v náruči své dítě.
Nechceš pro změnu myslet na sebe?
My se o všechno postaráme.
Jen si odpočiň.
Ať se tělo zotaví.
A až budeš připravená, třeba to zkusíte znovu.
Čtyřikrát.
Nevím, jestli to zvládnu znovu.
Řekla jsem mu, než jsme se vzali,
že mám v tomhle ohledu problémy.
Ale byli jsme tak zamilovaní.
Co když mě přestane milovat?
Cassie, ty jsi milovaná.
Námi všemi.
O tom nikdy nepochybuj.
V pohodě?
Budu.
Rachel.
Jen běž. To bude dobré.
Ty taky.
Jsi si jistá?
Jo.
Potřebuju jen chvilinku.
- Tady je. - Rachel, ahoj!
Ahoj!
Shanghai Express už není to, co býval.
Nemají kuřecí kung pao.
- Mami! -Strašlivý hřích.
Ne podle tvého dědečka.
Ahoj, zlatíčko.
Podívej, nastavili jsme notebook k prázdné židli, jako bys tu byla.
Byla bych, kdyby to šlo. Snažila jsem se.
Ano, my to víme.
Má na sobě pyžamo.
Tady je brzy ráno, dědo.
- Je večer. -Jsem v New Yorku.
- Chybíš nám. -Vy mně taky.
Tak co je nového?
- Nathanův byt je v řiti. - No tak.
- Pozor na jazyk. -Je to tak.
- Co? -Nepruď, Ruby.
Jo. Špatné stavební postupy.
Pošlu ti odkaz na zprávy. Stalo se to na pěti místech.
Nathane, co budeš dělat?
Zůstanu na čas u Bena.
To je fuk. Teď jsi tady a já mám slovo.
Máš sklenku něčeho?
Otevírám láhev.
Opatrně s tím sólovým pitím.
Tedy usuzuju, že jsi sólo.
Jsem. Znáš mě.
Chtěl bych pronést přípitek na nejlepší rodiče na světě.
Jsem rád, že se vzali
už jen proto, že jsme se všichni narodili.
- Takový sobecký zájem. -A protože je milujeme.
- Svatá pravda. - Děkuju.
Cassie, vem si skleničku.
Pozvedněme je na legendární Davea a Julii Rafterovy
při jejich oslavě 35 úžasných let.
Na našeho otce, matku, dědečka, babičku, zetě a dceru.
-A na naše vzory štěstí. -Jo.
-To je velká zodpovědnost. -Vy na to máte.
- Na mámu a tátu. - Na mámu a tátu.
Na zdraví!
Vždyť jsou to správní chlapíci
To všichni říkáme
Musím se připravit do práce.
Něco nového, vzrušujícího?
Nic, co by nepočkalo.
-Běžela jsi maraton? - Letos ne.
- Nikdy ho nevynecháš. -Měla jsem něco jiného.
Dobře, tak se nepředři. Chybíš nám.
-Máme tě rádi! Ahoj! -Tak zatím!
Mám vás ráda.
Teď zas zpátky k nám na kuřecí kung pao.
- Co říkáte? - Jdeme.
- Přesně tak! - Zvedáme kotvy!
Máš spoustu času poznat je, až se narodíš, drobečku.
Kuřecí kung pao
je jako dobře prožitý život.
Marinujete své pocity,
přichucujete,
dost to prská,
snažíte se, aby se to nelepilo,
přidáváte žár, maso, koření
a všechno to zamícháte.
Pak to ozdobíte podle chuti.
A pokud budete mít velké štěstí, bude to udělané s láskou.
Večeře je hotová.
Dva, čtyři, šest, osm...
Dobrý život.
Pusťte se hned do toho.
- Bravo, Tede. - Hej!
- Tady to je. - Děkuju.
Dave, já a kuřecí kung pao s láskou.
Ale když se to zvrtne, jako u Bena a Cassie...
Nemáš zač.
...chybí vám nějaká přísada.
Bašti, mami.
Tak si pospěšte.
Jestli mi chceš podávat jídlo, tak rychle.
-Nebo u Ruby, tam přebývá omáčka. - Trvalo ti to věčnost.
Kuřecí kung pao, Julie.
- Ona je Ruby, dědo. - Kdo?
Tati, tys zapomněl recept.
Nebo u Nathana se to prostě nějak nedaří.
A pak se to všechno vymkne kontrole.
Už máš být v posteli, Eddie. Do pyžama.
- Vyčisti si zuby. - Chtěl bych jít do koupelny!
Dělej, Ruby.
Počkej chvilku.
Třicet pět let, paní Rafterová.
Pojď sem.
Vzestupy a pády,
různé menší komplikace, ale pořád tu jsme.
Je to docela úspěch v moderní době.
Taky bych řekl.
Vzpomínám si, jak jsem byl nervózní kvůli svému výkonu při 25. výročí.
Ale za téhle situace není z čeho být nervózní.
Můžeš to zařadit pod „čeká na vyřízení”.
Snad to nebude čekat moc dlouho.
- Pořád jsi kočka. - Přestaň.
- Líbí se ti to. - To jo.
Jen trochu pomáhám.
Staříci jsou ještě při síle.
To je příliš mnoho informací. Děkuju, tati.
Mít tak půl vašeho štěstí.
Strachuju se o něj.
Už tak dlouho nikoho nemá.
Je to těžký s klukem na krku.
Jo, musí mu chybět intimita.
- Mně chybí intimita. - Máš jí dost.
- No... - Ty oplachuj, já to budu ukládat.
- Romantické. - Praktické.
Já jen, že se fakt strachuju.
- Dřív jsme po nich vše urovnávali. - To pořád děláme.
Ne, myslím, když se jim něco v životě pokazilo,
pomáhali jsme jim to napravit.
- Už jsou dospělí. - Jo, ale pořád jsou naši.
Co tak najednou?
Kuřecí kung pao.
Příliš mnoho metafor.
A táta je mnohem živější,
svým legračním způsobem.
Nechci se vracet, když se toho tolik děje.
Ben a Cassie tu nemusí mít tolik lidí.
Oni to zvládají.
Potřebují se zotavit.
Náš život je zpátky doma.
Ale oni jsou tady a my jim s tím můžeme pomoct.
Ruby by neškodila delší pauza.
- Pár dní? Jistě. - Ne, déle.
Pomůžeme Benovi a Cassie a taky Nathanovi, uvidíme se
častěji s tátou. Ruby půjde do Edwardovy školy.
Jak dlouho ještě?
Podle situace. Nějakou dobu.
A co my s tím?
- Jsme rodiče. - Jo, a máme vlastní život.
Já podnikám, ty máš práci.
A kde bychom vůbec bydleli?
Tohle je v pořádku nejvýš na pár dní.
- Nechápu tě. - Podívej, já jen...
Vím, že to musíme udělat. Jinak jsme špatní rodiče.
Nejsme špatní rodiče.
Nathanovi nejlíp pomůže, když vyděláme peníze, které by si musel půjčit,
a Ben a Cassie to zvládnou.
Myslím to vážně, Dave.
To já taky.
Sama jsi to onehdy řekla.
„Necháme minulost minulostí.”
- Takoví rodiče už nejsme. - Pořád jsme.
Ruby je dost velká zodpovědnost.
Tenhle čas je pro nás, Julie.
Pojďme se na to vyspat.
BobkoGate, potrat, drolící se dům, drolící se mysl
a ještě něco, co Rachel tají.
Cítila jsem to už dlouho.
Někdo musí pomoct se s tím vypořádat.
A tehdy mi to došlo.
Hledala jsem odpověď na děsivou otázku.
VY, ON, A ONI DRUSILLA SAVAGEOVÁ
TAKŽE... KAM TEĎ?
Už nejsem tím, kým jsem byla, takže...
JACÍ CHCETE BÝT
CESTA VPŘED
DALŠÍ KROK K ŽIVOTU, KTERÝ SI OPRAVDU ZASLOUŽÍTE
Kdo jsem já?
Chci se sem vrátit.
Nadobro.
Překlad titulků: Ivana Ragusa
Kreativní dohled: Ludmila Vodičková