Családban marad
Szeretlek.
Teljes szívemből.
Hat évvel ezelőtt elindultunk egy autós kirándulásra.
Indulhatunk, Rubes?
Igen.
Az addigi életünk véget ért, és egy új kezdődött.
Határozott tervek nélkül vágtunk bele a nagy ismeretlenbe.
- Minden jót! - Sziasztok!
- Sziasztok!
Pápá, Ruby!
Imádott zöld furgonunk sajnos nem bírta a nagy távolságot.
De nem álltunk meg.
Mire feleszméltünk, már négy éve voltunk úton.
Utaztunk, letelepedtünk valahol,
Sydney-be mentünk pár látogatásra, majd újra elindultunk.
Az életnek ritmusa volt.
Kis szememmel kémlelek, egy "L" betűset lelek.
Béna, anya.
Tegnap nem volt béna.
Már régóta az.
"Lomb" volt.
Az "L"-es az szokott lenni.
Ne!
Mi...
De ez nem tarthatott örökké.
Vagy "lapos"?
Ki tudja, hol telepedtünk volna le,
ha nincs az a durrdefekt.
Nekem is menne.
Ez így veszélyes, Dave, lejtőn vagyunk.
Semmi gond.
- Nagy vagyok, apa. - Legközelebb.
A múltkor is ezt mondtad, igaz?
Sok alkalmad lesz még, ha nagyobb leszel.
Ne utazzunk tovább!
Menj és nézd meg, mi áll azon a táblán!
Jó ötlet. Nézzük meg, hol vagyunk!
Nem vagyok hülye.
Ezt hívják elterelő hadműveletnek.
Legközelebb inkább bízd rám.
Gyere!
"Elterelő hadművelet"?
Minden családban van egy "bölcs lélek."
A miénkben Ruby az.
Talán, mert későn született.
Na gyere, morcoska!
Vagy mert évekig voltunk úton.
Vagy talán csak szimplán ilyen.
Buradeena.
BURADEENA 2500 LAKOS
Buradeena, Dave!
Buradeena? Sosem hallottam róla.
- Dave! - Apa!
Sokszor cseréltünk kereket utunk során.
Csak ezúttal a keréktengely tört el.
De minden rosszban van valami jó, ugyebár.
Velünk is ez történt.
Amíg a kocsijavításra vártunk,
beleszerettünk Buradeenába.
Három fagyizó is van itt.
Egy szempillantás alatt...
Üdv! Hogy vannak?
...megtaláltuk az új otthonunkat.
ELADÓ ELADVA
Túl öreg vagyok ehhez.
Amikor legutóbb csináltad, könnyebb voltam.
Itt békére leltünk.
Csend volt.
Néha.
Mert Dave a motocrossra talált rá.
Egy haverra.
Bakker, de szuper!
Öregem, micsoda látvány!
Mi pedig egy albérlőre.
A cukrásznő ott volt?
Nem. De a brokkolis fiúk igen.
Ma mázlid van!
A kerti lakásunk tökéletes bérlője,
és Dave legjobb gyakornoka.
Pfuj!
És két lattét.
Én mázlimra főnököt,
szomszédot és barátot találtam
egy személyben.
A család eljön hozzánk, amikor tud.
Én pedig megyek apát látogatni.
Van valakinek tízese?
A fiúk csodálatosak vele.
- Nincs. Halat! - Halat!
Ez sokat segít.
De a távolság miatt elveszítünk kapcsolatokat.
Ez a helyzet.
Telik-múlik az idő.
Buradeenában éltünk.
És itt vagyunk, két évvel később.
Itt vagyok én.
Sűrű nap. Neked?
Forgalmas délután.
A helyi tyúkok teljes létszámban.
Hagyd abba!
Már vagy az ötödiket olvasod.
New Age-es dolgokról.
Válaszokat keresel.
Nem, csak unom a regényeket.
Ez a jó abban, ha nem olvas az ember. Nem lehet megunni.
Ezek vagyunk mi,
a 35. évfordulónk közeledtével.
Dave nyugalomra lelt.
De nekem minden reggel az volt az első gondolatom, hogy valami hiányzik.
Ruby segített nekem megtalálni a választ.
Biztos, hogy ne vigyelek el?
Dolgom van útközben.
- Egyedül cipeled azt? - Menni fog.
Egy festménnyel.
- Ott találkozunk. - Ne késs el!
És egy kis kakival.
Ki mondta, hogy az élet nem furcsa?
Yappy!
Szia, Yappy!
Szia!
Hé!
Hálás köszönet az adományért!
Szervusz!
Helló!
Egy apró tett nagy változást hozott.
- Hahó! - Itt vagyok.
Rubyra rájött a takaríthatnék?
Felszedte a kutya kakiját a kertből.
- Dave! - Igen?
Szerinted miért szedi fel Ruby Tessa kutyájának a kakiját?
Szia! Gőzöm nincs róla.
Paddo! Gyerünk, igyekezz már!
A stressz meg fog ölni, pajti.
Köszönöm, Mrs. R.
- Jól nézel ki, Tess. - Bár így lenne!
Mozgás, haver!
- Ilyenek a fiúk. - Második gyerekkor.
- Ne felejtsd el a kiállítást! - Eljövök érted.
Szóval, mi van a kakival?
Ruby már csak ilyen.
Tegyétek ki a festményeket a falra!
MŰVÉSZETI ISKOLA
Óvatosan tegyétek a szobrokat az asztalra!
Szép munka, lányok. Bravó!
Gyönyörűt csináltál, Hugo. Ügyes!
Gyerünk, gyerekek! Az utolsó csengő után itt legyetek!
Sok szülőt várunk.
Bravó, Ruby! Tegyük fel!
Az asztalon kell maradnia.
Miért?
- Ruby! - Különben elgurulnak.
Ruby...
Valami gond van?
Halló!
Mrs. Spade.
Ezúttal mit művelt?
- Dave! - Igen?
Mindkettőnket behívattak az iskolába.
Ne mondd! A kaki miatt?
- Honnan tudod? - Vad feltételezés.
RUBY RAFTER "MAKACS ÖREGEK"
Egy általános iskolai művészeti kiállításon nincs helye a székletnek.
Káros az egészségre.
Igaza van, Rubes.
És a "Makacs Öregek"?
Ez egy sértő cím.
De ez az igazság. Klímaváltozást tagadó politikusok.
Nézze, a tavalyi nyár után Ruby aggódik a jövő miatt.
Felmelegedés, szennyezés...
Ezért címnek választott valamit, amit a médiában hallott?
Túl kicsi még ahhoz, hogy megértse, amit mond.
Szerintem sok gyerek megérti manapság.
- Ki is hívhatná egy vitára. - Én...
Bármit is érzek az ő elképzeléseivel kapcsolatban,
- ez nem egy politikai gyűlés. - Megértem.
A művészet is politika.
Nem a Buradeenai Általános Iskola tanévzáró kiállításán.
Itt a kaksi a gond, Mrs. Rafter.
- A micsoda? - Kutyakaki.
Inkább a tiltás a gond.
Ne fejezzék ki a gyerekek a félelmeiket,
hogy egy túlszennyezett világban kell élniük,
amelyet a "Makacs Öregek" hagytak rájuk.
- Jó a cím. - Nyugi!
Ez az egyetlen érdekes nyilatkozat ebben a teremben.
De én nem kértem nyilatkozatot.
A címválasztás szerencsétlen.
A kaksi elfogadhatatlan.
És a kaksi nélkül?
Egy csodás absztrakt kép a világról az űrből.
Lehetőleg más címmel.
Értem.
Mrs. Rafter?
- Julie! - Vedd le a kaksit, édesem!
Olaj. Nem csak autóhoz használható.
Így ni.
Ez nem káros az egészségre.
És az új cím: "Fosszilis Bolondok.”
Szerinted találó?
Szuper!
Úgy tűnik, megfelel a kritériumoknak. Akkor rendben?
Anyja lánya.
Szenzációs voltál.
Azért ha újra ilyen ragyogó ötleted támad,
előbb minket kérdezz!
Nemet mondtál volna.
Bár kiálltál mellettem, de akkor is nemet mondtál volna.
Ez igaz.
De miért?
Mert egyesek nem értékelik, ha valaki érettebb a koránál.
A korodbeli gyerekeknek még korai a politika.
Ez annyira buradeenás.
Nem, szerintem mindenhol így van.
De itt sokkal inkább.
Ugyan!
Mi szeretjük Buradeenát.
Apa szereti Buradeenát,
te egy picit szereted, de nekem csak Paddo hiányozna.
Rendben, nos, ahogy mondtad, apád szereti Buradeenát,
mi pedig szeretjük apádat, úgyhogy...
Ha összeírnád, hogy mi mindent szeretsz Buradeenában,
Paddón kívül még sok más lenne a listán.
Például Tessa.
Oké.
Jó éjt!
Fogadok, hogy sokkal több olyan van,
amit nem szeretsz, mint amit szeretsz.
Aludj szépen!
Minden kisvárosban kell egy szaftos művészeti botrány.
Buradeenában is lett egy.
Kakit tett a festményre.
Komolyan?
Abszolút. Teljesen igazi kakit.
Legalább fellendíti a forgalmat.
Alig várják, hogy lerohanjanak.
Na és miért nem teszik?
Annyira kedvelnek, hogy nem mondják a képedbe. Vedd bóknak!
Valaki csak egyetért velünk!
A legtöbben, a klímaváltozásról.
De Rubyval kapcsolatban senki. Nézd azt ott!
"Nekünk ne mondja meg egy öntelt városi kölyök, amit tudunk,
"bebüdösítve az iskolát."
Már két éve élünk itt.
"Csak azt fogadjuk el, aki itt született."
A régi, jól bevált meggyőzés.
Vajon megvan még bennem, ami kell?
- Mennyi pénzünk van? - Épp elég.
Akkor kivehetsz egy kis szabadságot?
Eléggé be vagyok táblázva.
Elmehetnénk valahova az iskolai szünetben.
Amíg elmúlik a botrány.
A gyerekek jönnek az évfordulónkra.
Az autópálya ugyanúgy vezet hozzájuk, mint hozzánk.
Nem ünnepelhetnénk ott?
Nem szoktál menekülni.
Hívjuk taktikai visszavonulásnak!
Szerintem mindnyájunknak jót tenne a város.
Nekem biztosan.
És Ruby sosem mond nemet. Szóval...
Paddo tarthatná a frontot.
Köszönöm.
- De én... - Igen.
Úgy tűnik, még megvan bennem.
Szóval a kakibotrány miatt leléptünk.
A Shanghai Expressben foglaltak asztalt.
Ott volt a 25. évfordulónk.
Még a gondolatainkban sem léteztél, Rubes.
"Pfuj, apa."
A jegesmedvék behatolnak a városokba, ahova még sosem merészkedtek.
Éheznek.
"Gazdag fehér emberek, szegény fehér medvék."
Jó cím.
"Ne gyere vissza!"
Unatkozó vidéki gyerekek.
Újabb tétel a "nem tetszik"-listámra.
Kellett nekünk ez a levegőváltozás.
- Szevasz, szirom! - Hozzám beszélsz?
Sose hívnám sziromnak a főnökömet.
Épp most tetted meg.
Jól mondom?
Látod, mindketten virágokkal beszélgetünk.
Figyu, ha itt maradnak ma este, haza kéne vinned őket Cassie-nek.
Jó ötlet.
Ben! Telefon.
- Ki az? - Nathan.
Visszahívom.
A bátyád elég idegesnek tűnik.
Ez kész katasztrófa!
Annyira sajnálom. Tök szívás.
Valahogy majd elfértek nálunk.
Mi lesz a játékaimmal?
Amint tudjuk, elhozzuk őket, jó?
Cassie-nek is megfelel.
Nálam találkozunk.
Vészhelyzet van. Beállítanál helyettem valakit?
Ötven vacsoravendégünk van! Ajánlom, hogy jó ok legyen!
Nathan az utcára került, összedől a háza.
A szüleim és Ruby jönnek,
heten kell elférnünk egy két hálószobás lakásban.
Elég nyomós ok. Mi történt?
Valami szerkezeti hiba.
Amikor hazaért, zsaruk meg mentők voltak a háznál.
Nem engednek be senkit.
Persze, menj! Szegény Nathan!
Mondd meg anyádnak, alig várom, hogy lássam!
Na, nyomás!
Van egy gumimatracom!
Köszi!
Majd később felfújjuk.
Hogy vannak?
Edward nagy kalandnak találja az egészet.
Nathan picit ideges.
- Részedről nem gond? - Dehogyis.
Biztos?
A picinek is megfelel.
Aranyos válasz.
Aranyos gyerek lesz.
Donna azt mondta, anyáék mehetnek hozzá, ha túl sokan vagyunk.
Az évfordulójuk van, szó sem lehet róla!
Hogy lehettem ennyire szerencsés?
Jobbra csúsztattál.
Dögösen néztél ki a fotón. Nem tehettem mást.
Imádom a modern randiappokat.
Ben bácsi! Hol vagy?
Megnézem, mit csinál.
Ügyes vagy.
Te azt az oldalát tűröd be, én ezt.
Lehet, hogy leesel a kiságyról.
Hát nem fogok tudni elterülni benne, az tuti.
Jó, hogy még nem rendeztük be gyerekszobának.
Épp az egyszemélyes ágy korlátairól beszéltünk.
Szép emlékeket ébreszt.
Ja, tutira.
Eddie, kérlek, ne ugrálj!
Rendben? Ez nem a mi ágyunk, fiam.
Eddie, Cassie néninek van egy kis sütije, ha kérsz.
- Kérek! - Jó!
A te házad nem fog összedőlni, ugye, Ben bácsi?
Dehogyis! Menj csak!
Úgy tűnik, jól van.
Optimista kiskölyök.
És te hogy vagy?
Az összes bajom mellé a rossz építésű ház hiányzott.
Szerintük lesüllyedt az alapzat.
De legalább nem esett bajotok.
Csak így valószínűleg kábé feleannyit ér, mint amennyiért vettem.
- Anya és apa. - Ja.
Csak hadd rendezkedjenek be előbb, jó?
- Jó. - Köszi.
- De gyorsan ideértetek! - Szia!
Nem véletlenül hívnak Repesztő Dave-nek.
- Szervusz, édesem! - Szervusz!
Hogy van a picike?
Jaj, miért mondta el Ben?
- Korai még, tudom, de úgy örült! - Ruby!
Ugyanúgy hívnak, mint múltkor.
Minket észre sem veszel, kislegény?
Nagyi!
- Nagypapa! - Szia, kölyök!
Úgy tűnik, teljes a fogadóbizottság.
- Igen! - Ruby!
- Szia! - Szia!
Helló!
- Szervusz! - Szia, anya!
Helló!
Ideköltöztünk, mert összedől a házunk.
Micsoda?
Kösz, Eddie!
Gyere!
Gyerekek.
A kisujjadat sem mozdítod, amíg itt vagyunk.
- Nem vagyok rokkant. - De az unokánkkal vagy terhes.
És nálad a Rafters vándorcirkusz.
Szóval csak ülj le, és mesélj, mi van!
Majd én letörlöm...
- Ülj le! - Jó.
Minden rendben?
Egyelőre.
Rendben lesz minden, csak nekem...
Lombikbébiről beszéltek.
Az tuti.
- Ugye? - Igen.
Jobb téma, mint az összedőlő házak.
Hányféleképpen lehet mondani, hogy "ez szívás"?
Ne beszélj csúnyán!
És mindenki kiveszi a részét a munkából. Köszi.
Akkor szólok a férfiaknak, hogy csináljanak valamit.
A férfiak az ágyakat rendezik el.
Micsoda sablonos munkamegosztás!
Anarchista vagy miniszterelnök lesz ebből a lányból.
Buradeena az előbbire fogad.
És ágyazz meg magadnak!
A kanapé, igaz?
Igen. Ágynemű az előszobában van...
Hogy lehet, hogy arra a testvérére hasonlít, akit alig ismer?
- Rachelre? - Igen.
Igen, ő is ilyen nehéz eset volt ennyi idős korában.
Egyikőtökkel sem volt könnyű.
Mi az?
A matrac olyan, mint az életem.
Újra levegőre van szükségünk.
Ha selejtet akarsz vásárolni, csak bízd rám!
Talán nem is olyan rossz ez.
Mi? A többi helyen is az volt!
Kész katasztrófa!
Ha bármire szükséged van,
segítünk, amiben tudunk.
Egyikőtöket sem veti fel a pénz.
Racheltől pedig nem kérek.
Pedig ő nem bánná. Akkor érd el, ha egyedül van.
Már ha sikerül idejönnie.
Próbál.
Nem hagyná az utolsó pillanatra a döntést, ha így lenne.
Mi? Elfoglalt. New York messze van.
- Ja, persze. - Igen.
- Jó éjt! - Jó éjt!
Meg ne csípjen a poloska!
- Apa. - Aludjatok jól!
Köszönöm mindenkinek.
Bármikor bármit! Szép álmokat!
- Dave! - Pfuj, apa!
Nem én voltam,
hanem a matrac.
Biztos ereszt.
ÉPÍTÉSI HIBÁK TERJED A BOTRÁNY
Van egy meglepetésem.
Szegény Nathan. Ez aztán a slamasztika!
Üdv, idegen!
Sajt és rágcsa.
A te látványodnál nem kell jobb ürügy arra,
hogy dél előtt igyunk.
Nathan háza összedől. Te jó isten!
Hogy van?
Ma visszaengedik a lakókat, de csak a legszükségesebb cuccaikért.
Nem jó a helyzet.
- Ha bármiben segíthetek. - Köszönöm.
De térjünk rád...
Egész kivirultál a vidéki élettől.
Vagy plasztikáztattál, anélkül, hogy szóltál volna.
Hiányzol.
Bármikor meglátogathatsz.
Ja, és kire hagyom az éttermet?
Csak melózok egyfolytában.
- Biztos szörnyen nézek ki. - Nem, ragyogsz.
Harmincötödik évforduló.
Csodálatos.
Bárcsak itt tarthatnánk a bulit!
Ott ünnepeljük, ahol a 25.-et.
- Ben mondta. - Igen.
Remek.
- Az egész család? - Apára gondolsz?
Az a ma délutántól függ.
Biztosan rendben lesz.
- Na, erre érdemes inni! - Igen.
És a csajos esténkre, amit azelőtt csapunk, hogy visszamész!
- A barátságra! - A barátságra!
- Ennyi? - Igen.
Holnap újra beengednek minket, ha valamit itt felejtettünk.
Kedves tőlük.
Egyelőre ennyi, amíg ki nem derítik, mi lesz.
Hónapokba is telhet a pasas szerint.
De "Talán sose." volt a szemében.
- Valószínűleg nem ezt akarta... - De igen.
De a pozitívum, hogy ennél rosszabb már nem lehet, nem?
KENDALTON IDŐSEK OTTHONA
FŐBEJÁRAT 1. KAPU SZÁLLÍTÁSOK KÖVETKEZŐ BEJÁRAT
Havonta legalább egyszer meglátogatjuk apát.
Romlik az állapota, bár lassabban, mint vártam.
Készen állsz?
Megelégszem egy mosollyal, még akkor is, ha nem ismer meg minket.
Felmérem a terepet.
Szia, apa!
Kislányom!
Mondtam is anyádnak ma reggel:
"Julie rég nem jött már."
Kértem, hogy vegyen neked valami szépet az évfordulótokra.
"A Shanghai Expressbe megyünk Kung Pao csirkét enni."
Hát emlékszel?
Ilyesmit nem felejt el az ember.
Ó, apa!
Emlékszel, amikor ezt a fotót csináltuk,
és a S-E-X felirat került a háttérbe?
Valami rémlik.
Szex.
De hol van anyád?
Anya nem volt ott aznap este, apa.
Dehogynem volt ott.
Nem, már nem élt akkor.
Ne butáskodj már!
- Nyugi, Ted! - Talán rosszul emlékszel.
Tudom, amit tudok.
Ne idegeskedj, nagypapa!
Anyád hülyeséget beszél!
Tudod, mit? Talán összezavarodtam.
Még hogy anyád nincs ott!
- Szeret téged. - Igen, tudom.
Jobb, ha indulunk.
Jó. Három nap múlva jövünk érted, apa. Rendben?
Hatkor.
Készen leszek.
Sztár nélkül nincs műsor.
Igen. Akkor három nap múlva találkozunk!
- Szervusz, Ted! - Szia, nagypapa!
Szia!
Szerinted megéri a kockázatot?
Most jól volt. Akkor is ment, amikor rosszabbul volt.
A hangulatváltozása tönkreteheti az estét.
Nem ez lenne az első eset.
- Majd én vigyázok rá. - Köszönöm, édesem.
Vagy beugorhatnánk ide hozzá útközben.
Mi?
Csak mondtam.
Nézd, megértem. Csak szeretnék optimista lenni.
- Jó. - Olyan szép volt megosztani az emlékeket.
Mi lenne, ha még többet osztanánk meg?
- Emlékszel rá? - Kicsit. Nem igazán.
A 35 évünkből majdnem 30-at éltünk itt.
- Szép idők voltak. - Csodálatosak.
Mindannyian egy fedél alatt.
Ben a szomszédban.
- Különleges időszak volt. - Igen.
Be akarsz kopogni az ajtón?
Azt hittem, szeretnék, de mégsem.
Értem.
- Ne nosztalgiázzunk! - Ja.
Borítsunk fátylat a múltra!
Boldog idők.
De most az álmunkat éljük.
Amikor kezd kihűlni a szenvedély,
és a csajod szerinted már nem olyan készséges,
mint korábban,
ez minden alkalommal meghódítja.
"Szia, szépségem!"
Ami nem összekeverendő...
Ami azt jelenti: "Szia, kecske!"
És semmiképpen ne öltözz így!
Mert valószínűleg így reagál majd: "Pezsdülj el!"
PEZSDÜLJ EL
Legközelebb az Akropolisz körül fogok gördeszkázni.
És ez lett sztár?
Megnevetteti az embereket. Engem még mindig.
Több mint egymillióan látták?
Igen, szponzorok, meg más közösségi médiaplatformok.
Melót kéne váltanunk, tesó.
Nekem mondod?
Mennem kell a furgonhoz.
Eddie?
- Bízd rám! - Nem, te már így is sokat tettél.
- Jól érzi majd magát a folyónál. - Igen, apa?
- Mennünk kell. - Épp elrakodtam a cuccomat.
Majd később befejezed. Indulás!
Retta biztos csodálkozik néha.
Ő érti a viccet.
- Mi az? - Semmi.
Jaj, ne!
Cassie?
Cas?
Elveszítjük, Ben.
Igazad volt.
Semmit se kellett volna mondanom.
Jól vagy?
Hallottad az orvost. Rendben leszek.
Biztos, hogy ne mondjuk el senkinek?
Nem akarom elrontani az évfordulójukat.
Csak pár napról van szó.
Megpróbálhatjuk újra.
- Én nem tudom megcsinálni. - Gyakorolj tovább!
Kalózok! Kalózok!
En garde, te gazember!
Indulás, srácok!
- Nesze, és nesze! - Nem neked kéne tanítanod?
Jöttek Eddie kalózai.
- Induljunk! - Ne hívd meg őket vacsorára!
Ben, foglaltál asztalt?
Vasárnap este kígyózhat a sor.
- Intézem. - Ha késünk, az apa miatt lesz.
Irány a Shanghai Express!
Mehetünk? Gyerünk!
Eddie, kérlek, hagyd békén a homárt!
Mit tudhat mindenki, amit mi nem?
- Mikor voltál itt utoljára? - Évekkel ezelőtt.
Henry el akarta adni a helyet.
Szerintem sikerült neki.
Forgótálca. Forgótálca.
- Elég béna poén, tudom. - Nem is.
Hagyjuk ki a garnélarákot!
- Igen. - Én kérek garnélarákot.
Fiam, bízz bennem...
- Nem. - Hallgass az apádra, Nathan!
Én vagyok Nathan, nagypapa. Ő Edward.
Kung Pao csirkét!
Ez volt apa kedvence, amikor idejártunk.
Én is szeretem, Ted.
Mit keres itt az a kínai leányzó?
Ő Cassie, nagypapa. A feleségem.
És vietnami.
Hol van Mel?
- Te nem Mel vagy. - Mel meghalt, apa.
Elég gyorsan továbbléptél.
Réges-régen történt.
Emlékszel rá?
Kedveltem Melt.
- Igen. - Mindnyájan kedveltük.
Szülnöd kellett volna.
Van gyereked?
Nincs, Ted.
Az élet mit sem ér gyerekek nélkül.
Mel szerette a kínaiakat.
- Apa! - Nem volt rasszista.
- Annyira sajnálom! - Semmi baj.
Rendelhetnénk?
Kisasszony!
Elnézést!
Köszönjük.
Köszönöm.
Ben elmondta?
Három napig titkoltad.
Anna barátnőmmel beszéltem.
Annyira rád vall, hogy minket kíméltél.
Úgy szerette volna kézbe venni a gyerekünket.
Most az egyszer gondolnál inkább magadra?
Hadd segítsünk neked!
Csak pihenj!
Hadd regenerálódjon a tested!
És ha készen állsz, talán még egyszer megpróbálhatjátok.
Négyszer próbáltuk már.
Nem tudom, hogy kibírom-e még egyszer.
Mondtam neki az esküvőnk előtt,
hogy nőgyógyászati problémáim vannak.
De úgy szerettük egymást.
Mi van, ha majd nem szeret többé?
Cassie, annyira szeretünk!
Mindnyájan.
Ebben sose kételkedj!
Jól vagy?
Rendben leszek.
Rachel.
Menj csak! Rendben leszek.
Te is.
Biztos vagy benne?
Igen.
Egy perc, és megyek.
- Itt is van. - Rachel, szia!
Sziasztok!
A Shanghai Express már nem a régi.
Nincs Kung Pao.
- Anya! -Óriási bűn!
A nagyapád szerint nem.
Szia, édesem!
Nézd, tettünk egy széket a laptop elé, mintha itt lennél.
Elmentem volna, ha tudok. Próbáltam.
Igen, tudjuk.
Még pizsamában van.
Itt kora reggel van, nagypapa.
- Este van. -Én New Yorkban vagyok.
- Hiányzol nekünk. -Ti is hiányoztok.
Na, mi újság?
- Nathan lakása elcsesződött. - Ne már!
- Ne beszélj így! -Tényleg.
- Mi? -Ünneprontó vagy, Rube.
Igen. Építési hiba.
Elküldöm a híreket. Öt helyen történt.
És most mihez kezdesz?
Bennél maradok egy kis ideig.
De hagyjuk ezt! Most itt vagy, enyém a szó,
van kéznél egy poharad?
Most bontom ki az üveget.
Egyedül iszol. Csak mértékkel!
Már ha tényleg egyedül vagy.
Ismersz.
Szeretnék tósztot mondani a világ legjobb szüleire!
Örülök, hogy házasok,
ha másért nem, azért, mert így mind megszülethettünk.
- Ezt az egoistát! -És mert szeretjük őket.
- Ámen! - Köszönöm.
Cassie, fogd a poharad!
Igyunk a szenzációs Dave és Julie Rafterre,
meg az ő 35 csodálatos évükre!
Apánkra, anyánkra, nagypapánkra, nagymamánkra, vejre és lányra!
-És a boldogságunk példaképeire! -Igen.
-Ez elég nagy felelősség. -De méltóak vagytok rá.
- Anyára és apára! - Anyára és apára!
Egészségetekre!
Mert derék fickók ők
Ezt mondjuk mindannyian
Ez én vagyok. Készülődnöm kell dolgozni.
Van valami hír? Valami izgalmas?
Nincs semmi különös.
-Futottál maratont? - Idén nem.
- De mindig lefutod. -Más dolgom volt.
Értem, de ne gürizz sokat! Hiányzol nekünk.
-Szeretünk! Szia! -Pá!
Szeretlek.
Na jó, akkor menjünk haza Kung Pao csirkét enni!
- Mit szóltok hozzá? - Menjünk!
- Remek ötlet! - Igen, húzzunk innen!
Bőven lesz még időnk találkozni velük, ha megszülettél, angyalom.
A Kung Pao csirke olyan,
mint az élet, ha élvezzük.
Bepácoljuk az érzéseinket,
megfelelően ízesítjük,
jól felmelegítjük,
figyelünk, hogy ne ragadjon semmi,
aztán jöhet a tűz, hús, fűszer,
és a kavargatás.
Majd mindenki egyéni körítést tesz hozzá.
És ha nagyon szerencsés az ember, mindez szeretettel történik.
Vacsora tálalva!
Kettő, négy, hat, nyolc...
Egy jó élet.
Lássatok hozzá!
- Ez a beszéd, Ted! - Igen!
- Tessék. - Köszönöm.
Dave és én, Kung Pao csirke, szeretet.
De ha rosszul alakul, mint Benéknél...
Szívesen.
...hiányzik egy hozzávaló.
Egyél, anya!
Siess már!
Nekem gyorsan kell kaját adni!
-Rubyban kicsit túl sok a csípős. - Csigalassú vagy!
Kung Pao csirke, Jules.
- Ő Ruby, nagypapa. - Ki?
Apa, te elfelejted a receptet.
Nathan, neked valahogy nem jön össze.
Aztán egyszerűen semmi sem működik.
Ideje lefeküdni, Eddie! Pizsi rajtad.
- Moss fogat! - Ahhoz a fürdőszobába kéne mennem!
Siess, Ruby!
Várj egy percet!
Harmincöt év, Mrs. Rafter.
Gyere ide!
A hullámvölgyek, a maguk
csínjával-bínjával, de mi még itt vagyunk.
Ez elég nagy eredmény a mai korban.
Azt hiszem, igen.
Emlékszem, mennyire izgultam, hogy teljesítek majd a 25. évfordulónkon.
De ebben a helyhiányban esélyem sem lesz teljesíteni.
Elkönyvelhetnéd "függőben lévő ügy"-ként.
Csak ne sokáig legyen függőben.
- Még mindig dögös vagy. - Állj le!
- Imádod. - Igen.
Csak teszem a dolgom.
Az öregek még mindig huncutkodnak.
Ez túl sok információ. Kösz, apa.
Mázlisták!
Aggódom miatta.
Olyan rég volt már valakije.
Egy gyerekkel nem könnyű.
Igen, biztos hiányzik neki az intimitás.
- Az nekem is hiányzik. - Te eleget kapsz.
- Hát... - Tessék, te öblítesz, én pakolok a gépbe.
- Romantikus. - Praktikus.
Csak tényleg aggódom.
- Régen mi segítettünk nekik. - Most is azt csináljuk.
Nem, úgy értem, ha valami rosszul alakult
az életükben, mindig segítettünk.
- Már felnőttek. - Igen, de akkor is a gyerekeink.
Ez most hogy jutott eszedbe?
A Kung Pao csirkétől.
Metafora-özön.
És apa is sokkal éberebb,
a maga fura módján.
Nem kéne most hazamenni. Annyi minden történik.
Benéknek elege lehet abból, hogy itt csövezik a család.
Megbirkóznak vele.
Meg kell gyógyulniuk.
A mi életünk otthon van.
Ők viszont itt vannak. Segíthetünk nekik gyógyulni.
Rubynak kéne egy hosszabb szünet.
- Pár nap? Persze. - Nem, több.
Segítünk Benéknek, talpra állítjuk Nathant,
többet látjuk apát. Ruby Edward sulijába járna.
Meddig?
Majd meglátjuk. Egy darabig.
És velünk mi lesz?
- Szülők vagyunk. - Nekünk is van saját életünk.
Vállalkozásom van, te is dolgozol.
És először is, hol élnénk?
Itt pár napnál tovább nem maradhatunk.
- Nem is értem, hogy gondoltad ezt. - Nézd, én csak...
Ezt kell tennünk, különben rossz szülők vagyunk.
Nem vagyunk rossz szülők.
Pénzt kéne keresnünk, hogy Nathannek segíthessünk, és ne kelljen mástól kérnie,
Benék pedig rendbe fognak jönni.
Komolyan gondoltam.
Én is.
Te magad mondtad a régi házunk előtt.
"Borítsunk fátylat a múltra!"
- Már nem azok a szülők vagyunk. - Mindig azok maradunk.
Rubes épp elég felelősség.
Eljött a mi időnk, Jules.
Aludjunk rá egyet!
Kakibotrány, egy vetélés, egy omladozó épület, egy omladozó elme,
és valami, amit Rachel nem mond el.
Már régóta érzem.
Valakinek segítenie kell rendet tenni.
Ekkor jöttem rá.
Egy ijesztő kérdésre keresem a választ.
TE, Ő, ÉS ŐK DRUSILLA SAVAGE
HOVA TOVÁBB?
Nem az a nő vagyok, aki voltam, szóval...
AKI LENNI SZERETNÉL
AZ ELŐRE VEZETŐ ÚT
A KÖVETKEZŐ LÉPÉS AZ ÉLET FELÉ, AMIT IGAZÁN MEGÉRDEMELSZ
Ki vagyok?
Vissza akarok költözni ide.
Örökre.
A feliratot fordította: Szíjj Julianna
Kreatívfelelős: Csonka Ágnes