BASERT PÅ SANNE HENDELSER FRA CHEMEHUEVISTAMMENS MUNTLIGE HISTORIE.
DETTE ER HISTORIEN OM ØRKENLØPEREN WILLIE BOY.
JOSHUA TREE, CALIFORNIA 1909
- God morgen. - God morgen.
De er vakre.
Så hvor skal vi? Arizona? Nevada?
En ørkenhytte... med utsikt.
Langt nok unna til at ingen fanger oss.
Et tegn.
Du høres ut som faren din.
- Hva er det? - Carlota!
Det er over.
Nå vil jeg at du hører på meg. Aldri. Forstår du?
Du får aldri min tillatelse.
Han er blod. Jeg vil høre deg si det.
Lukk opp munnen! Si det!
Jeg får aldri din tillatelse.
Forstår du meg?
Jeg vil aldri se deg igjen.
- Vær så snill! - Det holder.
Hva tenkte du? Spøkelsesdans? Ta henne fra familien hennes?
Visse ting er ikke ment for dette liv, Willie Boy.
Jente. Vi må gå.
Snart er alt bare et minne.
Hestene bør hvile når solen står høyest, ikke begynne å slite. Kom an.
Kom.
Carlota. Hei. Carlota.
Vi klarer ørkenheten. Du forårsaker dagens bry.
- Hun rømte med fetteren. - Femmenning.
Skal du begynne nå? Hva skjedde med tradisjonene våre, Maria?
Tradisjoner? Som fruktplukkere for en hvit grunneier? Den tradisjonen?
Ting blir forandret, William. Vi blir forandret.
Se deg rundt. Vi er 26 i landsbyen. Tradisjoner gir ingen ektemann.
Det holder, Maria.
Om du flytter oss flere uker i forveien, så får du vente til vi har sagt farvel.
Kvinnen fra Indianerbyrået... Nei, bli. Du trenger ikke flere hersende kvinner.
Jeg trenger en fredelig tone oss imellom.
Lag fred da.
Godteri, godteri! Hun har godteri!
Ok, ro dere ned nå. Sånn hilser man ikke folk.
- God morgen. - Sånn hilser man ikke folk.
- Er du ok? - Jeg falt.
Å nei, falt du? Vil det føles bedre om du fikk litt godteri?
- Hva sier man? - Vær så snill.
- Og? - Takk.
Takk.
Skal dere alt flytte? Men innhøstingen er først om en måned.
Ja, det stemmer.
Da kom jeg i rett tid.
Denne var mors.
Hun var ildfull og lidenskapelig som du.
Så jeg ville at du skulle ha den.
Takk.
Fortere! Vi må ta dem igjen!
Bestemor sa at han er en ørkenløper.
Han kan vandre i flere dager.
Vi innhenter ham aldri.
BANNING, CALIFORNIA
Slipp...! Ikke rør meg!
Din jævla filistiner!
- Ikke rør deg! - Han får roe seg i cella.
Ta dem til den andre.
- God morgen, Ticup. - Miss True.
Jeg tok med noen donasjoner som ble til overs fra Malki-byrået.
Jeg tenkte at du og barnebarnet ditt kanskje ville ha nye klær.
Er Willie Boy hjemme?
Han og jeg har aldri møtt hverandre, men Carlota snakker så pent om ham.
Som jeg forstår det tilbringer han tiden i ørkenen,
men jeg tenkte at han ville ha noen av disse.
Jeg legger dem her.
Adjø.
Vi stopper tidligere for seremonien i kveld.
Har noen dødd?
En mann fra Riverside. Ingen sang for ham.
- Hva skjedde? - Jeg begikk en feil.
Jeg laget akkurat en tinktur. Snakk med moren din.
Jeg vil takke dere alle for at dere kom hit i dag.
Skaperen vår ga oss...
saltsangene som leder ånder våre til coyoten som skapte veien til himmelen.
Skaperen ga oss også disse sangene for å lindre lidelsen vår.
Men dagen da Han skulle gi dem til oss
advarte Han om at Han først måtte knuse hjertene våre.
For slik lærer vi saltsangene.
I vår lidelse finner vi den sanne lykken.
I hjerter som knuses, finner vi liv og i...
finner vi saltsangene.
Vil dere høre en fortelling?
Jeg skal fortelle om og advare dere mot den legendariske John Hyde.
Han er vestens fremste speider.
Stille som en mus, men med øyne som en hauk.
Vet dere hva han gjorde? Han angrep tollbygningen i Nogales og drepte flere.
Den amerikanske militsen kom. Det meksikanske infanteriet. Buffalosoldater.
Og gjett hva; nå har han søkt tilflukt i ørkenen og beskytter deg og meg.
Men i natt bør dere sove med det ene øyet åpent.
For vet dere hva John Hyde gjør? Han sniker rundt...
og eter småbarn!
Jeg erter bare. John Hyde er min venn.
Skremte jeg dere? Bra. Jeg mente å skremme dere.
Her.
Du er høvding nå. Ta over etter meg.
Carlota!
Skal du noen steder?
Er de verdt det, Carlota?
Carlota.
Jeg vil at du tenker på hva du gjør.
- Carlota! - Nå holder det, William.
- Jeg vet at han er der ute. - Jeg sa at det holder.
- La henne være i fred. - La henne være i fred, Maria?
- Hun er min datter. - Hun er min datter også!
Fortsetter du å presse henne, så driver du henne bare bort.
- Nei! - William!
Carlota!
Et gevær. Bevæpnet du deg for å prate med meg?
Er du redd nå? Hvor er hun?
- Jeg håpte at kanskje... - Var det derfor du kom?
- Gjør det! Gjør det! - Pappa!
Hvis du vil ta henne, så må du drepe meg!
- Kom an! - Nei!
- Pappa! - Nei!
Hva har du gjort?!
William!
- Det var en ulykke... - William!
Mamma, nei! Unnskyld!
- Forlat oss... - Mamma?
Forlat oss!
De kommer etter dere.
Flykt!
Ingen fare. Ingen fare.
Vær så snill. Vær så snill.
- Sheriffen? - Nei.
- Dette er huset hans. - Å ja.
Hvor er han?
Sabbatsår. Kan jeg hjelpe deg?
William ble skutt i går natt. Han... Han er død.
- Mannen din? - Drept.
Jøss...
Han var en god mann. Holdt indianerproblemer på indianernes land.
Du får prate med stammepolitiet.
Mannen som skjøt mannen min er med datteren min.
Stammepolitiet vil drepe ham. Vi må hjelpe henne.
Staten ga dere land og liv utenfor våre lover.
Snakk med stammepolitiet. Det har ikke noe med oss å gjøre.
Min mann ble skutt på Gilmans ranch. Det er din jurisdiksjon.
Ok, ok, ok... Skal du ikke dra hjem? Dra hjem.
Jeg går ingen steder før jeg har møtt ham.
Jeg beklager teen.
Jeg trodde jeg ba deg gjemme spriten.
Han ville ikke høre. Jeg prøvde å stoppe ham.
Opp med deg, kamerat.
- Frank? - Å nei, Reche...
Sett meg ned, Reche.
Jeg har det bra.
Vær forsiktig.
Nå skal vi se...
- Kom an, kamerat. Våkn opp. - Ok...
- En indianer drepte av deres egne. - Det er ikke vårt problem.
- Det skjedde på Gilmans ranch. - Gilmans ranch?
Kamerat, kamerat, kamerat... Vi må ta oss sammen.
- Taft kommer til Riverside. - Taft?
Det er noe uviktig tull.
Ingen liker en menneskejakt, men nå har den begynt.
Kamerat, vi må samle et oppbud.
- Skal de ikke brenne liket? - Bare eiendelene hans.
Du gjorde rett som gikk til sheriffen.
Vi skal skape rettferdighet.
Hvem er du?
Kjøteren kommer når den kjenner duften av bein.
- Ikke si at han rir med oss. - Hold kjeft.
De trenger ikke de mennene.
Jeg ba dem ikke å komme for å hjelpe deg og Hyde finne Willie Boy.
De er her i tilfelle du gjør det.
Big Jim, du blir her.
Hold et øye med byen og det andre på stammen.
- Ungdommene kommer kanskje tilbake. - De trenger mer vann.
- De klarer seg. - Jeg snakker om hestene.
- Får jævelen ta den tonen mot deg? - Slutt å prate.
- For en gjeng storføtter... - Vis litt respekt.
For helvete, hørte du det?
Hva er det med deg? Jeg sa ikke noe til deg, så ikke svar.
Ingen vil høre en bråkjekk liksomvillmann som ble oppdratt av en hvit heks.
Hvor kom den fra?
Du får betale for dine synder.
Sier du det, apegutt?
Du liker Frank. Derfor beholder han deg.
Sheriff? Karene venter på deg.
Nekter hun å prate med oss?
Kom an. Vi drar.
- Ser du noen spor der oppe? - Nei.
Gutten fikk oss til å ri i sirkler. Han er dyktigere enn jeg trodde.
- Ville hesten gjort det samme for deg? - Ja, det ville han.
Dumt...
- Hesten ser tørst ut. - Den også.
Kan noen forklare hvordan rødhuder til fots var raskere enn et oppbud til hest?
- Hestene klarer ikke mye mer. - Vi må vende tilbake.
- Jeg følger ingen ørkenhunder. - Vi må slå leir for natten.
Dette stedet duger til det.
Vet de noe vi ikke vet?
Jeg håper det.
Indianeren har stirret på oss i en time.
Jeg beklaget aldri tapet av din kone, Frank.
Hvordan sover du?
- Er du Hyde? - Kanskje.
- Segundo. - Frank Wilson.
Toutain sitter på steinene der borte. Reche er min speider.
Nolan spiller munnspill. Han er altmuligmann.
Og Ben de Crevecoeur...
han er bare en drittsekk.
Vi undervurderte ørkenen. Hestene er tørste.
Vet du hvor vi kan finne vann?
Juniper Pond er nok best.
Kan du føre oss dit?
Ja.
Takk.
Kom an.
- Stoler du på Old Crazy Horse? - Nei.
Men om min speider ikke finner vann, så har vi ikke noe annet valg.
Hvor er vannet?
Ørkenen drakk det opp.
Utrolig.
Falt du for den, sheriff?
Fins det en annen kilde i nærheten?
- Omtrent en dags ritt unna. - Jeg visste det.
Du gjorde det med vilje, din rødryggede horunge.
Dro oss hit uten vann, så du kan finne dem selv.
Men det kommer ikke til å fungere.
Kom.
- Hvor faen skal du? - Tilbake.
Tilbake for å hente forsyninger og vann. Vi har ikke noe valg.
- Og dem da? - Pakk det dere trenger.
Sporet fins ved Pipes Canyon.
Frank, en av oss må bli med dem, så de ikke lurer oss.
- Jeg går. - Ikke du.
- Jeg følger ingen rødhud. - Jeg gjør det.
Glem det. Jeg drar. Jeg vil være med hele veien.
Ingen hest.
- To dager. Pipes Canyon. - Ja da.
Skynd dere. Jeg sørger for at Willie Boy er fastbundet når dere kommer tilbake.
Ok, vis meg hva du kan.
Dere er et par ørkenkjøtere, hva?
Flink hund...
Nolan har ikke en sjanse.
Mine herrer!
Det er bare et kamera.
Jeg ville stille noen spørsmål om Willie Boy.
- Har sheriffen noen kommentar? - Vi rir ved daggry.
- Noe mer? - Nei.
Avismannen...
Mister Randolph Madison.
Så hva gjør en avismann ute i denne gudsforlatte sandkassa?
Jeg trenger en artikkel.
Jeg har en til deg.
Vær så god.
"Sporene i sanden tyder på at han tvinger henne til å følge ham.
Trolig med et ladd gevær mot ryggen.
Vi var nær nok til å høre henne gråte og klage."
Hva med den artikkelen? Du kan lese den i morgen.
Jeg har prøvd, mister Crevecoeur. Det er en god artikkel.
Willie Boy skal bli alles verste mareritt.
Frykt er virkelig det beste snopet.
- Men saken er den... - Hva?
- Den savner en stor slutt. - Det kommer.
Jeg forsikrer deg, mister Randolph, at den kommer.
Når?
Du vet... Det handler om perspektiv.
Willie Boy er en fantastisk skurk.
Men... hvem er helten?
Er det sheriff Wilson?
En fyllik som ikke kunne redde kona fra et rustent blad; helten vår?
Eller er det en annen?
Kanskje det er en mann hvis familie ble kastet ut av amerikanske soldater
da Malki-reservatet ble dannet.
En mann som en dag kanskje blir, burde bli sheriff.
Artikkelen min krever en helt.
- Hva er du ute etter, mister Randolph? - Vi skriver om deg i alle ørkenaviser.
Til nyhetene er gloheite over delstatsgrensene.
Jo verre han er, desto bedre er du. Avisene vil selge som smør.
Jeg spør igjen.
Hva er du ute etter?
Sheriff Wilson må la meg bli med, ellers blir ingen artikkel skrevet.
Og det er min eneste vei bort fra denne gudsforlatte sandkassa.
Det fins flere av disse langs hele veien til Nevada.
Frank, jeg har en idé: Hvorfor ikke gi huset til hesten din?
Da får du stallen helt for deg selv.
- Sheriff. - Hvor faen kom du fra?
Kan vi snakke sammen? Randolph Madison fra Banning Daily.
- Nei. Få ham vekk. - Hvorfor?
Han skrev om oss på førstesiden. De fikk oss til å se dumme ut.
Så vi dumme ut? Du, kanskje.
Med all respekt, sheriff, så er en morderisk indianer løs
noen dager før president Tafts besøk til Riverside. Mye står på spill.
Om dere kommer tilbake tomhendte, så vil folk vende seg mot dere.
Folk vil tro at dere ikke klarer jobben og folket får ikke gå imot oss.
- Oss? Hva sier han? - Hvordan kan du være til hjelp?
- Frykt, mister Reche. - Tenk over det, sheriff.
Om folket frykter Willie Boy
så samles de bak oss uansett hvor lang tid det tar å ta ham.
Ingen frykt uten en artikkel.
Folk vil tro at du ikke håndterer jobben og spør seg hvorfor...
Ryktet går at man ikke skal grave for dypt i fortiden din.
Din jævel!
- Kom an, Reche! - Hva vil du?
- Gjør det igjen... - Hva faen vil du? Svar meg!
Det holder.
Jeg prøver ikke noe.
Jeg trenger dere til en artikkel og dere trenger tid som jeg kan gi dere.
Det er alt vi har.
Ok, mister Madison.
Ok.
Tilbake til jobben.
Ben, hadde du noe med dette å gjøre?
Nei.
Så hvordan visste han hvor vi var?
Da setter vi i gang.
Trenger du aldri hvile?
En eske.
Lunsj.
For helvete!
Er du ok?
Jeg klarer meg.
Tror du at noen følger etter oss?
Nei, det tror jeg ikke.
Vi går.
Der har vi ham.
Vann - og raskt!
Gjør plass lengst bak.
Opp på føttene. Kom an. Vi har deg.
Indianerne står der og ser på ham.
Legg ham i vogna.
Speiderne blir med oss.
Vi sover her i natt. Dyrene kommer hit for å drikke. Det gir oss mat.
Burde vi ikke fortsette?
Hvis noen følger oss så er de en dag etter. Vi klarer det.
Segundo.
Hvorfor er du her?
Jeg skal hente hjem Carlota.
Bare Carlota?
Ja.
Bønnene bobler.
Jeg trodde at indianerne hadde etterlatt meg for å dø.
Så hørte jeg vogna.
De visste.
Derfor lever jeg fremdeles.
Hvorfor?
For de er gode folk.
Mister Toutain.
Reche fortalte at du vokste opp på et reservat.
Sympatiserer du med indianerne?
Han preker for dem.
Hvorfor maler du ikke ansiktet rødt og går over til deres side?
Hvem er barbarene?
Å elske indianere gjør deg ikke smart, Toutain.
Du preker bare for tåper.
God morgen.
Kjøttet er litt seigt.
Carlota!
Nei...
La meg se.
Ingen fare. Pust. Trolig er det et tørt bitt.
Det er en jakthytte i nærheten. Der bør finnes forsyninger og medisin.
Ikke få panikk. Det gjør saken verre. Kom an.
Vet du hvorfor Chemewhuevi brenner den dødes eiendeler?
Det befrir dem fra deres bånd og ånden kan slippes fri.
Jeg vet at min søsters død hjemsøker deg, Frank.
Men kanskje er det vi som hjemsøker henne når vi nekter å slippe taket.
Spis noe.
Sir...
Last vogna. Vi begir oss til Garths hytte.
- Det fins en brønn der. Ti minutter. - Ja, sjef.
God morgen.
Saken er den at jeg og mennene mine er her for å ta gutten... levende.
Om du har en slags vendetta, så vil det komplisere ting.
Forstår du?
Jeg skal finne ham og dere kan ta bitene når jeg er ferdig.
Forstår du?
Hva gjør en yaqui hos chemehuevi?
Jeg håpte at William skulle ta deg inn...
og få deg til å glemme alle grusomhetene du har sett.
Men døden følges ikke av freden, gjør den?
Spriten følger døden.
Du. Unna.
Jøss...
Vil du ha mer vann?
Denne hytten er som drømmen vår.
En hytte med utsikt.
- Toutain, hold styr på dem. - Reche, ri opp.
Det er en sti rundt nordsiden. De har visst sett noe.
Jeg er på vei.
Hvordan føler du deg?
Jeg er ferdig.
Jeg ser noen spor her borte.
Lad kameraet.
Helvete.
Brønnen er ødelagt. De brakk det jævla håndtaket.
- Kan du reparere det? - Ikke faen.
- Hvor lenge? - Det handler om noen timer.
- Vi må avslutte dette. - Slutt å prate.
Sporet leder til et sted vi kjenner til. Hestene sliter, men der fins vann.
Du leder oss ikke til vann, hva? Du sliter bare ut hestene.
- Gjør jeg? - Ja, det gjør du.
Hestene stinker av døden, men ikke på grunn av meg.
Uten fordi dere vandrer rundt i ørkenen som en gruppe barn.
- Tenker du la ham dra våpen mot meg? - Jeg sa til deg å være stille.
Senk den, Hyde. Det blir bare rotete for alle.
- Sett deg i vognen med Nolan. - Jeg går ingen steder.
Jo, det gjør du og ta med deg pennefekteren.
Du mister kontrollen, sheriff.
Før eller senere samles alle rundt en annen.
Kom an, Randolph.
Vi har en slutt. Les fra "En anonym kilde..."
"En anonym kilde fortalte Ben de Crevecoeur at Willie Boy
drakk to flasker av ildvann før han drepte William mens han sov...
"og kidnappet hans 16 år gamle datter."
Hun er 14 år.
- Du sa 16 år. - Nå er hun 14 år.
Selger vi ikke frykt, mister Randolph?
Jeg liker stilen din, mister Ben.
De Crevecoeur. Det er fransk.
"og kidnappet hans 14-år gamle datter."
Mister Ben de Crevecoeur advarer at det ryktes om
"at et indianeropprør holder på å vokse fram i ørkenen..."
Resten ser bra ut. Trykk det.
Sang de saltsangene for William?
Jeg vet ikke.
Vi må dra herfra. Snart.
Jeg trenger medisin.
- Hva? - Bestemoren din.
Hun må ha noe som hjelper.
Nei... Jeg kan ikke forlate deg sånn.
Jeg trenger medisin.
- Willie Boy... - Ok.
Jeg elsker deg.
Tilgi Willie Boy for hans synd.
Ikke la din ånd...
føle vrede mot oss.
Rebecca?
Det er noen der ute.
Hold deg unna.
Willie Boy?
- Hvor er Carlota? - Hun er syk.
Slangebitt.
Hun trenger medisin. Jeg hadde ingen steder å gå.
Hent medisinen.
Ta det du trenger.
Sheriff Wilson har samlet et oppbud.
De har sporet dere siden Banning.
Takk.
Vi nærmer oss, hva?
Vi skal ta gutten, men jeg trenger ham levende.
Det er loven, John.
Jeg har kjent menn som deg. Lovmenn som påtvinger sine lover på fremmed grunn.
- Jeg er lei av det. - Hvis du skyter gutten...
så dreper jeg deg.
Nei. Jeg tror ikke det.
Du har opplevd nok av døden.
Jeg ser det i øynene dine. Kjenner duften av det.
Dra til helvete, Willie Boy.
Det er ikke løsningen.
Det er best at du er rask. Jeg har ham i sikte.
- Er du sikker at det er ham? - Ja, det er jeg.
- Sett ham? - Hvem?
Gutten!
Har du sett Frank? Jeg hørte et skudd.
Nei...
Denne veien!
- Willie Boy, nei... - Helvete.
- Du kan si det igjen. - Den jævelen drepte henne.
Jeg visste at han ville gjøre det.
Hvis du tar bildet, så tar jeg livet ditt.
Mister Madison, du setter deg i vogna med Hyde.
Resten setter seg i salen.
Segundo, vi trenger din hjelp.
Hvordan føles det? Første gangen på hesteryggen?
Ta ham!
Han er der oppe! Han forsvant blant steinene!
Willie Boy!
Faen!
Vi finner ham.
Sheriffen burde ikke være her.
Tilgi meg.
Tilbake!
- Hvor er han? - Over oss!
Hold ut, Toutain!
- Han er der oppe! - Unna vei!
- Spre dere! - Søk ly mot klippen!
Hold ut, Toutain! Du må vekk!
Søk dekning!
Reche!
- Toutain, søk dekning! - Han er oppe på klippen!
Besvar ilden!
- Han løper vestover! - Skyt ham! Ta ham!
For helvete!
Ser noen ham?
Ben!
Ut av kløften!
- Han sikter mot hestene, ikke oss. - Skriv det på din gravstein, ikke min.
- Hvor skal dere? - Stopp! Stopp, Toutain!
Ikke prøv å flykte, kjøter! Kom tilbake!
- Frank... - Akkurat det jeg trenger.
Hvor skal du?
Jeg skal drepe deg.
Sheriff... Sheriff!
Willie Boy!
Carlota er død!
Hyde sporet deg til Pipes Canyon!
Vi fant liket hennes på klippesiden.
Liket hennes skal tilbake til Banning.
Hvis du overgir deg selv...
så får du si farvel.
Hun er død.
Jeg fant ingen vei opp.
Jeg så ham ikke.
Hva skal vi gjøre?
- Vi drar hjem. - Sheriff.
- Sheriff! - Vi drar hjem.
Legen sier at du klarer deg.
Så lenge han fortsetter å gi meg dette.
Frank, hvorfor jaget vi gutten?
- Hva mener du? - Rettferdighet.
- Vi er loven. - Ingen av oss ville ha rettferdighet.
Jeg minst av alle.
Frank, vi rotet det til.
Vi rotet det virkelig til.
Frank...
Jeg glemte nesten...
Vestelomme. Jeg har noe til deg.
Hvor ble det av den?
Frank...
Spriten gir deg henne ikke tilbake.
Jeg var sikker på at han skjøt seg selv.
Jævla feiging.
Hva gjør vi nå?
Vi sporer ham opp.
Vi kunne ikke finne ham med en dags forsprang.
Nå er han fem dager unna.
Hva tenker du, Jim?
Hva om det var selvmord?
Det fins ikke noe lik. Du er ikke her for hjernen din.
- Liket hadde vært for oppsvulmet. - Det ville falt fra hverandre.
Kom an, hva driver vi med, Frank?
- Det er over. - Vi kan ikke dra tilbake tomhendt.
- Kamera! - Hva gjør du?
- Jim, legg deg ned. - Nei, nei, nei!
Du lar indianeren vinne. Du sier at han slo oss.
- Er du sikker? - Ingen kommer til å se gutten igjen.
Han er død eller død innvendig. Vi jager et spøkelse.
Ingen vil tro oss uten et hode.
Jeg selger det. Folket vil ha en slutt og vi tilbyr det.
Et bilde og jeg har billetten bort fra dette hølet
og dere vender hjem som helgener.
Du kaster bort seieren og alle vil få vite...
Lær deg å holde kjeft. Still opp på bilde eller ikke.
Jeg bryr meg ikke.
- Hvor skal jeg legge meg? - Der.
Flere våpen.
Legg deg på siden.
Det er en lang eksponering, så ikke rør dere. Ikke rør dere.
Smil, for Guds skyld. Dere er helter.
- Det er klart. - Takk, mister Madison.
Ri med Ben. Dere kan begge komme dere vekk.
Hvor lang tid tar det å framkalle bildet?
Gutter?
- Nok? - Nok.
IFØLGE CHEMEHUEVISTAMMENS ELDSTE OVERLEVDE WILLIE BOY HENDELSENE I 1909.
HAN LEVDE I ENSOMHET NÆR PAHRUMP I NEVADA OG DØDE AV TUBERKULOSE.
INGEN VET HVOR LEVNINGENE HANS FINS.
WILLIE BOY OG CARLOTA OVERLEVDE OMTRENT 26 DAGER OG 100 MIL TIL FOTS
DET BLE DEN LENGSTE OG SISTE STORE MENNESKEJAKTEN I DET VILLE VESTEN.