Tūkstantmečiais žmonės valdė Žemę.
Jų puikybė juos sužlugdė.
Dėl žmogaus sukurto virusoįsitvirtino protingų beždžionių rūšis.
Žmonėms jo įtaka buvo atvirkštinė –
jie prarado intelektą ir gebėjimą kalbėti.
Žmonių ir beždžionių kovojeiškilo viena beždžionė
ir pasiaukojo dėl savo rūšies.
Jis buvo vardu Cezaris.
BEŽDŽIONIŲ PLANETOSKARALYSTĖ
PO KELIŲ ŠIMTMEČIŲ
Pamaiva.
Senolė Luna sako, reikia nuraminti širdį.
Ir tavo kiaušinis tau uždainuos.
Senolė Luna yra senolė.
Trys.
Tik trys.
Paimsim juos visus.
Ne. Niekada.
Vieną palikt visada.
Toks įstatymas.
Ryšio užmezgimo diena jau rytoj.
Jie yra jūsų.
Jūs vyresni.
- Tik vienu saulėlydžiu.- Vyresni.
Suna.
Kuris tau dainuoja?
Šitas.
Švelnu.
Mes auginsim juos kartu.
Kaip patys augom.
Bus taip pat.
Taip?
Šok, šok.
- Noa!- Noa, palauk!
Jis per toli.
Rask kitą kelią.
Noa?
Ne!
Noa!
Anaja! Suna!
Noa!
- Noa!- Ne!
Galvoji, koks bus tavo paukštis?
Kad tik nepanašus į tave, Anaja.
Išsigandęs.
Antklodės nėr.
Kas yra, Noa?
Kažkas tarp medžių.
Nubėga.
Pašaliečiai.
Noa bijo.
Ne Anaja.
Ne beždžionė.
Gal…
Eko?
Eko neina iš Slėnio.
Tu išsigandai?
Ne taip, kaip Anaja!
Jie grįžo!
- Suna!- Radote kiaušinių?
- Ar aukštai kopėt?- Buvo pavojinga?
Labai pavojinga.
Anaja verkė kaip naujagimis.
Kiek kiaušinių turėjai garbės paimt?
- Parodyk mums kiaušinį.- Aukštai įkopei?
- Parodyk kiaušinį.- Parodyk kiaušinį.
Kiaušinį.
Parodyk, Anaja, prašau.
- Kas nori?- Aš, aš!
Nagi, duok! Ei!
Sūnau.
Parodyk.
Visi laukia, kol bus užmegztas ryšys.
Net Garbinga Mokytoja.
Aš tavo mama.
Žinojau, kad puikiai laipiosi.
Jis laukia.
Sulūžo?
Šitam laikas bus vėliau.
Tavo tėvas norės pamatyti.
Jis didžiuosis.
- Noa.- Noa.
Noa, nemaniau, kad grįši.
Per kieta.
Taip, Koro.
Tėve. Paukščių meistre.
Noa.
Sūnau.
Saulės Erelis nenori ruoštisrytojaus ceremonijai.
Aukštai įkopėt?
Virš Aukščiausio Lizdo.
Jūs visi?
Ne.
Tik aš.
Koks čia kvapas?
Tu nėjai į Slėnį Anapus?
Niekada.
Ten uždrausta.
Bet Eko kraujas ant tavo antklodės.
Mes nėjom į Slėnį Anapus.
Aš priimu.
Tu sakai tiesą, Noa.
Daug teks mokytis.
Daug teks mokyti.
Kai ryt bus užmegztas ryšys.
Senoliai turi žinoti.
Eko neša vien bėdas.
Oda išvarys kenkėjus.
Ar galiu į jus kreiptis?
Ant šios antklodės – Eko kraujas.
Eko.
Ir aš atsiprašau už tai.
Tai blogas ženklas mums visiems.
- Tas kvapas.- Aš siūlau…
Tu įkopei į Aukščiausią Lizdą?
Sunkus kopimas.
Taip.
Gali būt pavojinga.
Pavojus.
Anaja!
Mateisi su tėvu?
Aš nesuprantu Saulės Erelio.
Aš suprantu. Jis nekenčia Noa.
Noa.
Tavo antklodė?
Pas Senolius.
Jie siunčia Odą nuvyti Eko.
Taip, Senoli.
Kai mama buvo maža,
sausra išdžiovino upelį.
Eko ieškojo maisto.
Ji matė vieną mažą ir vieną didelį.
Dabar gerai lyja.
Ji taip sakė.
Geros kelionės, Oda.
Ne.
Ryšio užmezgimo ceremonija vyks auštant.
Paukščių meistras padarys išimtį.
Jie nevers jo laukti kito sezono.
Vers.
Jis tavo tėvas.
O aš jo sūnus.
Tada aš lauksiu kartu su tavim.
Anaja irgi lauks.
Jūs negalit.
Aš privalau rasti kitą.
Noa.
Oda!
Jų ten…
daugiau.
Kas čia vyko?
Mūsų žvalgai.
Jis juos nudėjo.
Žmogus.
Tai ji.
Žaibe, šokit ant arklių.
Išsiskirstykit!
Suraskit jo klaną.
Ieškokit visom kryptim!
Beždžionės arklys!
Žaibe, čionai.
Jie netoli.
Paskui arklį! Suraskit jo klaną!
Suraskit žmogų!
Jokit!
Pirmyn!
Apsupkit juos!
Ne! Prašau!
Tu, į nelaisvę!
Deginkit.
Suna! Anaja!
Noa, padėk!
Noa!
Anaja!Mama!
Kur Suna?
Jie ją pagrobė.
Jie sudaužė mano kiaušinį.
Mama.
Padėk tėvui!
Ne!
Noa!
Ne!
Bėk, Noa! Bėk!
Padėk tėvui!
Bėk, Noa! Bėk!
Ne!
Jis jų Senolis.
Ne!
Už Cezarį!
Veskit juos Proksimui!
Suraskit žmogų!
Cezaris!
Cezaris! Cezaris!
- Tėve.- Sūnau.
Atleisk man. Tai mano kaltė.
Noa, paleisk visus paukščius.
Eik.
Palenk galvą.
Noa.
Už Cezarį.
Tėve…
Aš surasiu juos.
Aš grąžinsiu juos namo.
Mama.
Saule.
Eikš, Saule.
Ar jaunas esi?
Be savo kaukės.
Be šito.
Kalbėk.
Ne mano.
Nėr kaukės.
Aš nesu
jie.
Paaiškink.
Jie nužudė mano tėvą.
Pagrobė mano kaimą.
Aš sekiau jų pėdomis.
Jis buvo mano kaimas.
Jie jį nužudė.
Kaukės.
Aš Raka.
Aš Noa.
Beždžionės krinta iš dangaus.
Jis buvo išėjęs, kai pasirodė jie.
Matei mano klaną?
Ne.
Aš pasislėpiau.
Aš išgyvenau.
Aš išsaugojau mūsų darbą.
Tai senovės būdas saugoti idėjas.
Šie simboliai turi reikšmę.
Beždžionės suprato šias reikšmes
Cezario laikais.
Kaukės mano kaime
sakė šį vardą,
Cezaris.
Gėda.
Kaukės pasisavino jo vardą.
Iškraipė jo žodžius.
Kas jis yra?
Ne „yra“.
Buvo.
Tavo klanas nepažinojo tikrojo Cezario.
Daugelis pamiršo, kas jis buvo.
Aš pažįstu savo kaimo Senolius.
Jie sukūrė įstatymą.
Tai yra viskas.
Tai nėra viskas.
Dar seniai prieš tavo Senolius
Cezaris parodė mums,ką reiškia būt beždžione.
Jis buvo mūsų vadas, įstatymų leidėjas.
Beždžionės kartu stiprios.
Beždžionė nežudo beždžionės.
Mes, Cezario ordinas,
gyvenam pagal jo žodį.
Iki šios dienos…
Aš gyvenu.
Aš likau
paskutinis.
Darbas tęsiasi.
Kokia čia vieta?
Mes manom, kad ją pastatė beždžionės
kaip prieglobstį žmonėms.
Dabar retai kada pamatysi žmogų.
Bet Cezario laikaisjų buvo didelės bandos.
Gali įsivaizduoti?
Galbūt čia žmonėmis rūpinosi,juos maitino,
gal net mokė.
Kas čia?
Eko.
Žmogus.
Esi matęs tokį?
Vieną.
Jie maitėdos.
Kaip šernai.
Tik mažesni.
Žmonės yra menko proto,
bet buvo laikai,
kai žmonės ir beždžionės gyvenošalia vieni kitų.
Taip, galvosūkis. Žinau.
Bet Cezariui jie buvo svarbūs.
Todėl jie svarbūs man.
Aš turiu surasti savo arklį.
Žinoma.
Eik paskui.
Tu nežinai Cezario.
Tu nežinai knygų.
Tau reikia likti čia.
Aš tave galiu išmokyt.
Lauk!
Ne! Grįžk!
Parazitė!
Palauk! Grįžk!
Čia nepavojinga.
Ta pati.
Vogė iš mano kaimo.
Ji atsekė paskui tave nuo tavo kaimo?
Galbūt Cezaris nori, kad aš keliaučiau.
Lauk čia. Darbas tęsiasi.
Aš neturiu laiko…
Aš tavęs nelėtinsiu. Aš irgi turiu arklį.
Ar negalim lėčiau?
Ne.
Jis mane seka.
Nežinau, kodėl.
Nuostabus paukštis!
Saulės Erelis.
Mano tėvo paukštis.
Jis seka, kad paerzintų mane.
Šis paukštis skrenda paskui tave?
Mes auginame erelius, mano klanas.
Dainuojam jiems,
kad jie mus pažintų.
Ryšys.
Padainuok dainą.
Prašau.
Ne.
Mano tėvas buvo Paukščių meistras.
Jis dainavo ereliams.
Aš nesu jis.
Gaila.
Mielai būčiau paklausęs dainos.
Keisti ginklai.
Sulūžę.
Raka.
Noa.
Ji seka, nes alkana.
Ne.
Tai…
svarbus daiktas.
Jiems šalta.
Parodyk gailestingumą.
Ji gudresnė nei daugelis.
Pavadinsim ją Nova.
Mes visus juos vadinam Novom.
Nežinau, kodėl.Taip darom nuo Cezario laikų.
Kodėl Cezariui taip rūpėjo Eko?
Pasak legendos, jie jį užaugino…
kad ir kaip atrodo neįmanoma.
Cezario legenda yra svarbi.
Jis buvo pirmas Senolis.
Jis vadovavo padorumu,
morale,
stiprybe,
atjauta.
Cezariui neteko dalintis stovyklaviete
su šita Nova.
Kvapas stiprus.
Tunelis, valgantis šviesą?
Ji matė tą patį, ką ir aš.
Mačiau jos akyse.
Ji…
reagavo.
Kaip?
Kaip beždžionė.
Jei imsim Eko, tegu ji joja.
Ar mano jaunasis draugasrodo atjautą mūsų bendrakeleivei?
Ji lėta.
Arklys.
Ir dar, žinoma, yra gibonas.
Su labai, labai ilgom rankom.
Baisu, kad žmonėskojas naudoja tik ėjimui.
Įsivaizduok, krenti iš medžio.
Ir gelbėtis gali tik dviem galūnėm.
O jei galėtum naudotis abiem rankom
ir abiem kojom,
tai jau keturgubas saugumas.
Įsivaizduoju, jei sutikčiau ypatingą…
Kas čia?
Dryžuoti arkliai.
Neįprasta.
Mes jau bijojom, kad bandos išnyko.
Neatsisveikinsi?
Turiu surast savo klaną.
Nova liks su saviškiais.
Tu juos apmokyk.
Kaip prisakė Cezaris.
Kad atmintum,
kas jis buvo.
Tai svarbu.
Jie tokie kaip ir tu.
Norėtum eit pas juos?
Jis keliauja savo keliu.
O mes turim savo.
Eikš.
Nova!
Pavykit juos!
Gaudyk šitą!
Šita?
Ten!
Išsiskirstykit.
Žaibe.
Čionai.
Ieškot jos!
Žinau, ji čia!
Raka!
Nova!
Pasirodyk!
Aš tave užuodžiu!
Raka!
Noa!
Raka!
Cezaris atleis.
Keliaujam toliau.
Tai duos mums daugiau laiko.
Ką praleidau?
Ji kalbėjo.
Pašaukė mane vardu.
Tau pasigirdo.
Pats sakei, kad ši Nova gudresnė už kitus.
Tam tikra prasme.
Ji protinga, bet…
Aš turiu vardą.
Mei.
Žinau, kur jie veda tavo klaną.
Žmonių gyvenvietė.
Ten aš keliauju.
Ieškau daugiau tokių kaip aš.
Yra daugiau
tokių kaip tu?
Kadaise buvo.
Tu slėpei tiesą?
Mano mama išmokė mane tylėti
saugumo labui.
Su mumis buvai saugi.
Ir vis tiek tylėjai.
Kur dabar tavo mama?
Aš likau viena.
Kaip ir mes visi.
Bet dabar
mes turim vienas kitą.
Užsikurkim laužą.
Turim daug ką aptarti.
Taip.
Eik atgal.
Atgal!
Noa!
Mei!
Ne!
Mei!
Laikykis!
Ne! Raka!
Raka!
Kartu…
stiprūs.
Traukis! Žmogau!
Ne! Ne!
Sveikas sugrįžęs namo, paukšteli.
Eik!
Noa!
Pasiilgau tavęs. Suna.
Ne.
Tu buvai negyvas.
Mačiau, kaip kritai.
Tu nesusižeidei?
Ne.
Mama?
Anaja?
KURTASVONEGUTAS
Vonegutas.
Gera knyga.
Ten nėr daug romanų.
Jį labiau domina istorija.
Ypač Romos istorija.
Mano vardas Treveitanas.
Iš kur tu?
Tu pirmas.
Tai nėr svarbu, tiesa?
Aš išėjau.
Kaip ir tu.
Kone pasiekiau pakrantę,
paskui kritau ir susilaužiau kulkšnis.
Ten mane rado Proksimas.
Ir dabar tu jam skaitai Romos istoriją.
Tai kas tu tokia?
Aš žmogus, nepadedantis beždžionėms.
Noa.
Dalintis. Reikia dalintis.
Puiku.
Noa?
- Noa?- Tu gyvas!
Tėve…
jis…
Žinau.
Turim eiti.
Eikš.
Cezaris!
Cezaris! Cezaris!
Nuostabi diena!
Ar mes dėkingi už Cezario žodžius?
Mes dėkingi.
Ar lenkiam savo galvas?
Lenkiam!
Ištarkit jo žodžius!
Beždžionės kartu stiprios!
Ištarkit jo žodžius!
Beždžionės kartu stiprios!
Nuostabi diena!
Geras jausmas.
Kai galvoju apie šiuos žodžius,
jaučiuosi gerai.
Cezaris buvo pirmas Senolis.
Dabar aš esu Cezaris.
Jis ne Cezaris.
Atsargiai, sūnau. Mes jam priklausom.
Kai galvoju apie lobius,paliktus mums ten,
jaučiuosi labai gerai.
Gal sunku bus atidaryti.
Bet įmanoma,
nes mes dirbsim kartu.
Visi kaip vienas.
Kaip norėjo Cezaris.
Kaip prašė Cezaris.
Beždžionės kartu stiprios!
Trauk!
Trauk! Stipriau!
Žiūrėk.
- Trauk!- Trauk!
Trauk!
Taip!
Dar!
Pakaks!
Gal rytoj stipresni.
Nesijaudink.
Jei ten iš viso kas yra,bus išėjęs arba mirę.
Baladojom į tuos vartus ilgus mėnesius.
Ar nežinai, kur mes?
Kai padėtis tapo bloga,vyriausybė užsidarė požemyje.
Čia užsidarė pusė jų.
Su visom technologijom, ginklais…
Negi nesupranti?
Ta beždžionė neturi gauti to,kas ten viduje…
Liaukis galvojusi apie tai, kas buvo
ir pradėk galvoti apie tai, kas yra.
Tai yra geras gyvenimas,
ir tu turi šansą tapti jo dalimi.
Ir kurti beždžionėms pasaulį?
Tas pasaulis jau yra jų.
Tame kambaryyra karšto vandens ir švarių drabužių.
Nusipraususi pasijusi geriau.
Verčiau pagalvok, kuo gali būt naudinga.
Garbingas Senolis
privalėjo lenktis.
Neturėjom išeities.
Privalai tai priimti.
Toks įstatymas.
Senoliai mums nepasakė visko
apie šį pasaulį.
Jie nepasakė, nes patys nežinojo.
Jie nenorėjo žinoti.
Tu kitoks.
Ateik.
Todėl tai vadinama mantijos vakarėliu.
Esi juokingas žmogelis, Treveitanai.
Ei, prieik.
Eikš, sėsk.
Prašau.
Eik.
Nuostabi diena, taip?
Jūs abu sukorėt ilgą kelią.
Beždžionė ir žmogus,
keliaujantys kartu,
neblogas nuotykis.
Tu Noa, taip?
Sveikas atvykęs, Noa.
Eik.
Mei,
esi girdėjusi tokią koncepciją kaip
evoliucija?
Žmonės taip vadina, ar ne?
Pažanga, kurios siekiu, reikalauja laiko.
Daug laiko, kurio aš neturiu.
Deja, esu mirtinga beždžionė.
Todėl man reikia tų žinių,kurios yra toje saugykloje.
Manau, jos suteiks
evoliuciją akimirksniu.
Noa.
Tu nesupranti.
Buvo metas,
kai žmonės darė didingus dalykus, taip?
Jie išlygindavo kalnus.
Jie susikalbėdavo per vandenynus.
Jie skraidė, Noa.
Kaip ereliai.
O dabar mes to išmoksim.
Beždžionės išmoks. Aš išmoksiu, taip,
iš to, kas ten, toje saugykloje.
Tai neįmanoma.
Niekas ten negali pakliūti.
Mei.
Mano beždžionės sutiko tavo draugus.
Aš manau, čia tavo žemėlapis.
Matai, Noa,
prieš leisdamasi į kelionę su tavim
ir tuo senu orangutangu,
Mei gyveno su kitais žmonėmis.
Bet nelaimei,
mano beždžionės nesuprato jų vertės
ir man atnešė tik jų kūnus.
Aš negalėjau su jais kalbėti,kaip kalbu su tavim dabar.
Aš žinau,
kad čia atėjai,kad įsigautum į mano saugyklą.
Ji nėra tavo!
Dabar mano, tiesa?
Ir aš įsigausiu į jos vidų.
Kad ir kiek beždžionių man tai kainuos.
Noa.
Girdėjau, esi labai protingabeždžionė, taip?
Labai protinga.
Jis sutaisė vienąsulūžusių tavo lazdų, Treveitanai.
Man reikalingos protingos beždžionės.
Gali man pasakyti,
ar Mei tau sakė,kaip įsibrauti į mano saugyklą?
Ji nieko man nesakė.
Nieko nesakė!
Nieko.
Nieko tau nesakė.
Noa.
Eikš su manim.
Eikš.
Parodysiu tau kai ką.
Eikš.
Eikš, Noa.
Sakyk, ką matai?
Pagrobtus klanus.
Ne klanus.
Karalystę.
Noa, beždžionių karalystę.
Žmonėmis negalima pasitikėti.
Jei yra du kalbantys,
vadinasi, jų gali būt daugiau.
Mei atėjo čia tų įrankių,esančių mano saugykloje.
Su įrankiais žmonės stiprūs
ir pavojingi.
Todėl aš turiu gauti juos pirmas.
Taip?
Jie nesupranta, kad dabar mūsų metas.
Čia mano karalystė.
Aš turiu sunaikinti jų rūšį.
Jei nenorim vėl gyventi narvuose.
Eikš.
Eikš, Noa.
Pavalgykim.
Treveitanai!
Papasakok mums istoriją.
Linksmą istoriją.
Jie neatskris.
Kodėl?
Nes Erelio klano
neliko.
Erelio klanas čia.
Mes esam čia.
Proksimo žemėje.
O Proksimui erelių nereikia.
Atskridai smerkt manęs?
Aš pats smerkiu save.
Pažadėjau tėvui,
kad grąžinsiu juos namo.
Ir pažado netesėjau.
Erelio klanas dabar
priklauso Proksimui Cezariui.
Toks įstatymas.
Bet šis įstatymas klysta.
Metas vakaro pamokai.
Būtų labai gerai, jei ateitum ir tu.
Tu atėjai ne dėl Eko.
Ir tu ne viena.
Atleisk.
Proksimo beždžionės surado mūsų stovyklą.
Jie nužudė visus.
Man vos pavyko ištrūkti.
Man reikėjo jūsų pagalbos.
- Aš bijojau.- Kuo daugiau kalbi,
tuo mažiau tavim tikiu.
Aš klydau nepasitikėdama jumis.
Dabar tai žinau.
Matau, kad tu padedi tik sau.
Bet tai man gali būt naudinga.
Aš turiu klausimų.
Jei atsakysi tiesą,
galbūt tau padėsiu.
Ko tau reikia toje saugykloje?
Ji yra
lyg knyga.
- Ypatinga knyga.- Kaip?
Ypatinga?
Žmonės prarado gebėjimą kalbėti.
O ši knyga gali tai grąžinti.
Knyga gali tai padaryt?
Šita gali.
Raka sakė, kad beždžionės ir žmonės
kadaise gyveno kartu.
Tiesa ar ne?
Beždžionės nemokėjo kalbėti.
Kaip Eko.
Žmonės dominavo.
Mes sukūrėm virusą,
kuris išplito.
Ir dėl jo beždžionės tapo protingesnės.
O mes vos neišnykom.
Tu žinai, kaip ten patekti, taip?
Taip.
Paskutinis klausimas.
Ar vanduo gali sugadinti tai, kas viduje?
Noa.
Man reikia jūsų pagalbos.
Kokios?
Kopti.
Vienas aš nesugebėsiu.
Kodėl?
Kad išlaisvintume savo klaną.
Anaja bijo.
Suna, čia Mei.
Labas, Suna.
Ką darom?
Mums prireiks viso šito.
Sekit paskui.
Atsargiai.
Galia teka per jį, taip?
Taip.
Jei kopimas sudėtingas,
jums prireiks Anajos.
Labas, Eko.
Tai įkais.
Bet esant spaudimui,
jis sprogs.
Iš kur tai žinai?
O, šūdas.
Šūdas?
- Nunešk jį ten.- Gerai.
Aš eisiu su Anaja.
Bus saugiau.
Anaja! Stok.
Ne taip.
Gerai.
Tau ji patinka.
- Ne.- Štai kaip reikia.
Suna.
Mes gimėm per vieną saulėlydį.
Ne. Anaja…
Jis tiesiog viską atstatys.
Tu…
Turėjai galimybę.
Aš tau suteikiau galimybę.
Bet tavo fantazijos apie praeitįniekada netaps tikrove.
Paklausyk manęs.
Treveitanai, tau čia ne vieta.
Tu manai, kad viskas baigta,
bet taip nėra.
Niekas tavęs nekaltins už tai,kas čia įvyko.
Prisijunk prie mūsų.
Prašau.
Jis nudirs tavo gyvai beždžionei odą.
O tu…
Na…
tu pasimokysi.
Ne.
Prašau!
Mums reikia eiti.
Netrukus švis.
Sakei, kad reikės kopti!
Mei, palauk!
Mei!
Ten!
Mums reikia ten užlipti.
Dabar kopsim?
Lengviau nei į Aukščiausią Lizdą.
Lipk.
Noa!
Šūdas?
Pala. Atsargiai.
Anaja!
Noa, kur mes?
Jauti kvapą?
PAVOJINGA
Kas tai? Noa!
Noa! Kas vyksta?
Eko visa tai padarė?
KATALOGAS
PRIEŠGAISRINĖ ĮRANGA
Laukit čia.
Mama!
ARCHYVAS
PALYDOVINIO RYŠIO RAKTAS
„MANO PIRMOJI KNYGA APIE BIOLOGIJĄ“
Šie simboliai turi reikšmę.
Iš beždžionių narvųsklido daugybė „oo“ ir „aa“.
Džekui pavyko pamatyt vieną iš labai arti.Sakė, beždžionės jam patiko labiausiai.
Metas eiti.
Kas tai?
Eikš!
Mums reikia paskubėti.
Jūs eikit pas savo klaną,
o aš sukelsiu sprogimą.
Noa, esi labai naudinga beždžionė.
Tu supranti daug ką.
Tačiau nepastebėjai
pagrindinio dalyko.
Negalima pasitikėti žmogum!
Čia renkasi tavo klanas, kad pamatytų.
Tu gal ir esi toks kvailas,
kad pasitikėtum tokiu dviveidžiu padaru.
Bet aš ne.
Sakyk, Noa,
kaip beždžionė beždžionei,
ką Mei ten turi sumaniusitoje mano saugykloje?
Gerai.
Tai ką renkiesi?
Žmogų ar beždžiones?
Savo mielą Suną
ar tą dvokiančią žmogieną?
Sakyk!
Ne!
Aišku.
Tu gali eiti, Mei.
Gali eiti.
Esi laisva. Tik pasakyk man,
ar ten yra tokių daugiau?
Mei?
Mei.
Ne.
Mes negalim.
Jam negalima to atiduoti.
Mei.
- Atleisk.- Mei!
Ne!
Mei, ne!
Mei!
Ką tu padarei?
Kopkim.
Aukštyn!
- Kopkim!- Ne.
Ne!
Noa!
- Suna!- Už tavęs!
Lipki!
Sūnau!
- Mama!- Sūnau!
Mama!
Dar!
Laikyk ją!
Dar! Duok ranką!
- Mama!- Dar!
Dar!
Dar, sugavau tave.
Noa, ką darom?
Čionai! Greičiau!
Erelio klane! Kopiam!
Paskui Suną! Paskui Anają!
- Čionai! Aukštyn!- Greičiau.
Aukštyn!
Čionai!
Paskubėkit!
Paskui Suną!
- Greičiau!- Pirmyn!
Čionai.
Greičiau!
Lipk, Suna!
Ten išėjimas!
Greičiau!
- Lipk!- Noa!
Mama, greičiau!
- Noa!- Lipk, Anaja!
- Suna, nagi!- Vesk juos!
Lipkit!
Greičiau!
Paskubėkit!
Manai, gali sunaikint mano karalystę?
Manai, gali sunaikinti tai, kas aš esu?
- Noa!- Nelieskit jo.
Noa.
Aš tiek daug iš tavęs tikėjausi.
Tu atsistosi,
kad nusilenktum savo karaliui
prieš mirdamas.
O jūs visi žiūrėsite,
kaip Noa lenksis savo karaliui.
Stokis.
Stokis!
Viskas.
Protinga beždžione.
Kas tai?
Treveitanui tai patiktų.
Pakaks!
Eime namo.
Jis ateina!
Minkšta?
Per kieta.
- Švelnu.- Gerai.
Noa.
Atėjau atsisveikinti.
Proksimas buvo teisus.
Žmonės nenurims.
Kol nepasiglemš visko
sau.
Tai buvo mūsų.
Tas bokštas buvo mūsų,
su žmonių daiktais, su žmonių idėjomis.
Jis nebuvo skirtas beždžionėms.
O kas skirta beždžionėms?
Ar mums dabar nutilti?
Mes atstatysime savo namus.
Geriau.
Stipriau.
Nes mes išmokome.
Jei čia būtų Raka,
jis pasakytų, kad jo Cezaris
apie tai turėtų ką pasakyt.
Ar jis buvo teisus?
Žmonės ir beždžionės gali gyvent kartu?
Aš nežinau.
Svarbu.
Iki greito.
Eikš.
Perstatau iki 20.
Naujas platumos taškas 2.722.
Supratau. Didinu apsukas.
Pranešk, kai bus paruošta.
Čionai.
- Signalas patvirtintas.- Nuoroda paruošta!
Traukiu.
Kodavimo raktas PRIIMTAS
JUNGIAMAS PALYDOVINIS RYŠYS
Alio?
Ar mane kas girdi?
Kalbėkit.
Ar girdit mane?
Taip, alio?
Čia Fort Veinas, Indiana.Girdim tave!
Gera girdėti dar vieną balsą.
Sakyk, kur tu. Tavo vietovė?
Vertė Egidija Namavičė