I årtusinder herskedemenneskene over planeten.
Deres hybris blev deres undergang.
En menneskeskabt virusgjorde aber intelligente, -
- men fik mennesker til at mistebåde forstand og taleevne.
Mens aber og menneskerførte krig mod hinanden, -
- gik én abe forrestog ofrede alt for sine artsfæller.
Hans navn var Caesar.
MANGE GENERATIONER SENERE
Blæremås.
Ældste Luna siger, gør hjertet tyst.
Det rette æg vil synge til dig.
Ældste Luna er ældste.
Tre. Kun tre.
- Vi tager alle tre.- Nej. Aldrig.
Altid lade et ligge.
Det siger loven.
Knytningen er i morgen.
De er jeres.
- Du er ældst.- Med en solnedgang.
Er ældst.
Soona, hvilket et synger til dig?
Det her.
Silke.
Vi opfostrer dem sammen.
Ligesom vi er vokset op.
Det bliver ligesådan.
Ja?
Kom, kom, kom.
- Noa!- Vent!
- Der er for langt.- Find en anden vej.
Noa?
Nej!
Noa!
Anaya! Soona!
Noa!
- Hvordan mon din fugl ser ud?- Bare den ikke ligner dig, Anaya.
Skræmte.
Tæppe mangler.
- Hvad er det, Noa?- Der er noget i træerne.
Den slipper væk!
Fremmede.
Noa bange.
Ikke Anaya.
Ikke abe.
Måske ekko?
Ekkoer kommer ikke ind fra Dalen.
- Var du bange?- Ikke så bange som Anaya.
De er vendt hjem! Soona!
- Hvor højt klatrede I?- Var det farligt?
- Meget farligt.- Anaya skreg som en nyfødt.
- Hvor mange æg ærede I?- Vis os ægget.
Vis os det, Anaya.Vil du ikke nok?
- Hvem vil have?- Mig!
Søn.
Vis mig.
Alle må vente til knytningen.Selv ærværdige lærer.
Jeg er din mor.
Jeg vidste, du ville klatre godt.
Han venter.
I stykker?
Tid til det senere.
Din far vil gerne se.
Han bliver så stolt.
Noa.
Vi troede ikke, du ville klare det.
For fast.
Ja, Koro.
Far. Fuglemester.
Noa.
Søn.
Solørn er ikke tilfreds medindsatsen til ceremonien i morgen.
- Klatrede I godt?- Højere end Topreden.
- Alle tre?- Nej, kun mig.
Hvad er det for en lugt?
Har I været i Dalen Udenfor?
Aldrig. Det er forbudt.
Men der er ekkoblod på dit tæppe.
Vi har ikke været i Dalen Udenfor.
Godtaget.
Du er sandfærdig, Noa.
Meget at lære.
Meget at undervise.
Efter knytningen i morgen.
De ældste må have besked.
Ekkoer skaber kun ufred.
Oda skal nok jage krybene væk.
Må jeg få foretræde?
Tæppet her er stænket med ekkoblod.
Ekko?
Klatrede du til Topreden?
Barsk tur.
Det kan være farligt.
Anaya!
Har du talt med din far?
Jeg forstår ikke Solørn.
Det gør jeg. Han hader Noa.
Noa …
Tæppet?
Hos de ældste.
De sender Oda ud forat skræmme ekkoerne væk.
Da mor var lille, -
- tørrede bækken ud.Ekkoer søge langt efter mad.
Hun så en lille og en stor.
Vi har god regn.
Hendes ord.
Rid godt, Oda.
Åh nej …
Knytningen er ved solopgang.
Fuglemesteren vil gøre undtagelse.Han lader ham ikke vente et helt år.
Jo, han gør.
Han er din far.
Og jeg er hans søn.
Så venter jeg sammen med dig.
Anaya også vente.
Det kan I ikke.
Jeg må finde et nyt.
- Noa.- Oda!
Der er …
… flere.
- Hvad er der sket her?- Vores spejdere. Dræbt af ham.
- Menneske!- Det er hende.
Lynild, til hest.Spred jer! Find hans klan!
Led i alle retninger!
- Abens hest.- Lynild, kom.
De kan ikke være langt væk.
Følg efter hesten! Find hans klan!
Find mennesket! Rid!
Rid, rid, rid!
Indfang dem!
- Soona! Anaya!- Noa, hjælp!
Noa!
Noa! Noa!
Noa!
Anaya! Mor!
- Hvor Soona?- De tog hende.
De knuste mit æg.
- Mor.- Hjælp din far!
Løb, Noa!
Hjælp din far! Løb, Noa!
Han deres ældste.
For Caesar!
Før dem til Proximus.
Find mennesket!
Far. Det hele er min skyld.
Noa, slip fuglene fri.
Bøj dit hoved.
Noa …
For Caesar.
Far …
Jeg skal nok finde dem.
Jeg skal nok føre dem hjem.
Mor.
Sol.
Kom, Sol.
Hvor er du ung …
… uden din maske.
Uden den her.
Spyt ud.
Ikke min. Ingen maske.
Jeg er ikke dem.
Forklar dig.
De dræbte min far.
Stjal min landsby.
Jeg følger deres spor.
Han var min landsby.
De dræbte ham.
Maskerne.
Jeg hedder Raka.
Jeg hedder Noa.
Der falder aber ned fra himlen.
Han var udenfor, da de kom.
Så du min klan?
Nej. Jeg gemte mig.
Jeg overlevede.
Jeg beskyttede vores arbejde.
Det er en gammel tekniktil opbevaring af ideer.
Symbolerne har betydning.
Aber forstod betydningenpå Caesars tid.
Maskerne i min landsby …
… sagde det navn.
Caesar.
Skammeligt.
Maskerne tager hans navn.
Fordrejer hans ord.
Hvem er han?
Ikke er. Var.
Din klan kender ikkeden sande Caesar.
Alt for mange har glemt,hvem han var.
Jeg ved, ældste fra min landsbyhar lavet loven. Den er alt.
Den er ikke alt.
Længe før dine ældste -
- lærte Caesar os,hvad det vil sige at være abe.
Han var vores leder, vores lovgiver.
"Aber sammen stærke.Abe må ikke dræbe abe."
Vi, Caesars Orden,følger hans ord den dag i dag.
Jeg følger dem.
Jeg er nu den sidste.
Arbejdet fortsætter.
Hvad er det her for et sted?
Vi mener, aberne byggede detsom et tilflugtssted for mennesker.
Nu om dage er de sjældne, -
- men på Caesars tidlevede de i store flokke.
Kan du forestille dig det?
Måske kunne mennesker herblive plejet, fodret, -
- måske endda undervist.
Hvad er der?
Ekko.
Menneske.
Har du set et?
Et.
De er ådselædere.Som svin, bare laverestående.
Menneskene er tungnemme, -
- men der var engang …
… hvor mennesker og aberlevede side om side.
Ja, det er en gåde.
Men de var vigtige for Caesar, -
- så derfor er de vigtige for mig.
Jeg må finde min hest.
Naturligvis. Kom med.
Du ved ikke, hvem Caesar var.
Du ved ikke, hvad bøger er.
Du burde blive her.Jeg kunne lære dig meget.
Forsvind! Kryb!
Vent! Kom tilbage!Der er ikke noget at frygte.
Det var den,der stjal fra min landsby.
Er hun fulgt efter dig fra din landsby?
Måske byder Caesar mig at rejse.
- Vent her. Arbejdet fortsætter.- Jeg har ikke tid til …
Jeg vil ikke sinke dig.Jeg har også en hest.
- Kan vi ikke sætte farten ned?- Nej.
Jeg er sikker på, hun følger efter.Jeg ved ikke hvorfor.
Sikke en smuk fugl.
Solørn. Min fars fugl.
- Han følger efter for at håne mig.- Følger denne fugl også efter dig?
Min klan opdrætter ørne.
Synger for dem, så de lærer osat kende. En sammenknytning.
Syng sangen for mig.
Nej.
Min far var fuglemester.Han sang for ørnene.
Men jeg er ikke ham.
Trist.
Det havde været rart med en sang.
- Sære våben.- Ødelagt.
Raka.
Noa.
Hun følger efter os,fordi hun er sulten.
Nej.
Det her er vigtigt.
De fryser.
Vis nåde.
Hun er kløgtigere end de fleste.
Lad os kalde hende Nova.
Vi kalder dem alle sammen Nova.
Jeg ved ikke hvorfor.Det er et levn fra Caesars tid.
Hvorfor drog Caesaromsorg for ekkoerne?
Sagnet siger,han blev opfostret af dem, -
- hvor umuligt det end lyder.
Caesars legende er vigtig.
Han var den første ældste.
Han regerede med ordentlighed …
… moral …
… styrke …
… og medfølelse.
Caesar behøvede ikkedele sin lejr med denne Nova.
Lugten er heftig.
En tunnel, der æder lys?
Hun så det også.
Det var i hendes øjne.Hun reagerede.
Hvordan?
Som en abe.
Hvis ekko skal med, må hun ride.
Viser min unge ven medfølelsefor vores rejsekammerat?
Hun er langsom.
Hest.
Og så er der selvfølgelig gibbonen.
Meget lange arme.
Det er uheldigt, at mennesket kunkan bruge sine fødder til at gå på.
Skulle du falde ned fra et træ,har du kun to lemmer at redde livet med.
Men hvis du kunne brugebegge hænder og begge fødder, -
- ville sikkerhedenvære fire gange så høj.
Og hvis jeg mødte en særlig …
Hvad er det?
Heste med striber.
Højst ejendommeligt.
Vi frygtede,der ikke fandtes flokke længere.
Skal du ikke sige farvel?
Jeg må finde min klan.
Nova bliver hos sine artsfæller.
Du må hjælpe dem.
Følg Caesars ord.
Til minde om, hvem han var.
Det er vigtigt.
De er ligesom dig.
Kunne du tænke digat slutte dig til dem?
Han har sin egen rejse.
Vi har vores. Kom.
Nova! Nova!
Rid dem op! Fang den der!
Den her?
Der!
Spred jer. Lynild.
Den vej. Find hende!
Jeg ved, hun er her.
Raka!
Nova!
Kom ud! Jeg kan lugte dig.
Raka!
Noa!
Raka!
Caesar tilgiver mig.Skal vi fortsætte?
Det burde give os tid.
Hvad er jeg gået glip af?
Hun talte.
Hun råbte mit navn.
Du må have hørt forkert.
Du sagde, denne Novavar kløgtigere end de fleste.
Til en vis grad.
En vis intelligens, men …
Jeg har et navn.
Mae.
Jeg ved, hvor de fører din klan hen.
Det er en menneskelejr.
Jeg er på vej dertilfor at finde andre som mig.
Er der andre som dig?
- Det var der engang.- Holdt du sandheden skjult?
Min mor lærte mig at tiefor min egen sikkerheds skyld.
Du var i sikkerhed hos os.Alligevel var du ikke sandfærdig.
Hvor er din mor nu?
Jeg er alene.
Det er vi alle sammen.
Men nu -
- har vi hinanden.
Lad os tænde bål.Vi har meget at drøfte.
Vend om.
Vend om!
Noa!
Mae!
Mae! Nej!
Mae!
Hold fast!
Raka! Raka!
Sammen stærke.
Nej, nej, nej!
Velkommen hjem, lille fugl.
Videre.
Noa?
Hvor har jeg savnet dig, Soona.
Nej …
Du var død. Jeg så dig falde.
Du er ikke kommet til skade?
Nej. Nej.
Mor? Anaya?
Vonnegut. Den er god.
Her er ikke meget skønlitteratur.Han er mest interesseret i historie.
Især romernes historie.
Navnet er Trevathan.
Hvor kommer du fra?
Dig først.
Det gør heller ingen forskel.
Jeg stak af, ligesom du gjorde.
Jeg var næsten nået ud til kysten,da jeg faldt og brækkede anklerne.
Og så fandt Proximus mig.
Og nu læser duromernes historie højt for ham.
Hvem er du så?
Et menneske,der ikke hjælper aberne.
Noa.
Dele. Altid dele.
Noa? Du er i live!
Far, han …
Jeg ved det.
Vi må derhen. Kom.
Caesar!
Caesar! Caesar! Caesar!
- Sikke en pragtfuld dag.- Sikke en pragtfuld dag!
Er vi taknemmelige for Caesars ord?
Vi er taknemmelige!
- Bøjer vi hovederne?- Vi bøjer!
- Sig hans ord.- Aber sammen stærke.
- Sig hans ord!- Aber sammen stærke!
Sikke en pragtfuld dag!
Det var godt.
Når jeg tænker på de ord,får jeg det godt.
Caesar var den første ældste.
Nu er jeg Caesar!
Han er ikke Caesar.
Forsigtig. Vi er hans nu.
Når jeg tænker på alle de skatte,der ligger til os derinde …
… så får jeg det rigtig godt.
Den er vanskelig at åbne,men ikke umulig.
For vi arbejder sammen.
Alle som en,som Caesar ønskede det.
Som Caesar krævede det.
Aber sammen stærke!
Træk!
Træk til!
Se nu.
Træk! Træk!
Ja! Ja!
Mere!
Stands!
Måske stærkere i morgen.
Bare rolig. Dem, der var derinde,er enten døde eller forduftet.
Vi har tævet løs på den døri månedsvis.
Ved du ikke, hvor vi er?Da pandemien brød ud, -
- og regeringen gik under jorden,tog halvdelen af den hertil.
Med al deres teknologiog alle deres våben.
Forstår du det ikke?Den abe må ikke få fat i …
Du må glemme, hvordan verden var,og acceptere, hvordan den er.
Det her er et godt liv,og du kan få del i det.
Og bygge en verden til aberne?
Det er allerede deres verden.
Der er varmt vand og rent tøjinde på det værelse.
Du får det bedre,når du har nettet dig lidt.
Du må sørge forat gøre dig nyttig her på stedet.
De ærværdige ældstevar nødt til at bøje sig.
Vi havde ikke noget valg.
Du må acceptere det.
Det siger loven.
De ældste har ikke fortalt osalt om denne verden.
De fortalte os det ikke,for de vidste det ikke.
De ønskede ikke at vide det.
Du er forandret.
Kom.
Og det er derfor,man kalder det en togafest.
Du er et spøjst lille menneske,Trevathan.
Kom. Kom og sæt dig.
Værsgo.
Gå.
Pragtfuld dag, ikke?
I to kommer langvejsfra.
En abe og et menneske,der færdes sammen, er -
- noget af et eventyr.
Du hedder Noa, ikke? Velkommen.
Gå.
Mae, er du bekendt med -
- konceptet evolution?Det kalder menneskene det vist.
Det fremskridt, jeg ønsker, kræver tid.
Store mængder tid, jeg ikke har.
Jeg er desværre blot en dødelig abe.
Derfor søger jeg den viden,der er gemt i det magasin.
Jeg tror, den vil føre tiløjeblikkelig evolution.
Noa, du forstår det ikke.
I deres storhedstidvar menneskene i stand til -
- at gøre vældige gerninger.
De kunne vælte bjerge.De kunne tale på tværs af oceaner.
Og de kunne flyve, Noa.Flyve som ørne.
Alt det skal vi nu lære.
Aberne skal lære. Jeg skal læreaf det, der gemmer sig i magasinet.
Det er umuligt.Ingen kan komme derind.
Mae, Mae, Mae …
Mine aber fandt dine ledsagere.
Kortet her tilhører vist dig.
Ser du, Noa,inden hun slog følge med dig -
- og den gamle orangutang, -
- var Mae sammenmed andre mennesker.
Men desværre -
- forstod mine aberikke deres værdi -
- og bragte kun lig med hjem.
Jeg kunne ikke tale med dem,som jeg kan tale med dig.
Jeg ved, du ville hertilfor at trænge ind i mit magasin.
Det er ikke dit!
Det er det nu, ikke sandt?
Og jeg skal nok nå derind, -
- hvor mange aberdet så end skal koste mig.
Noa, jeg har hørt, -
- at du er en vældig kløgtig abe.
Vældig kløgtig. Han reparerede enaf dine ødelagte stave, Trevathan.
Jeg har svært brug for kløgtige aber.
Fortæl mig så …
Har Mae fortalt dig,hvordan man kommer ind i mit magasin?
Hun har intet fortalt mig.
Intet fortalt dig? Intet?
Intet fortalt dig.
Noa, kom med mig.
Kom, kom.
Der er noget, jeg skal vise dig.
Kom.
Kom, Noa.
Fortæl mig, hvad du ser.
Stjålne klaner.
Ikke klaner.
Et rige.
Noa, et rige for aber.
Mennesker er ikke til at stole på.
Når der er to, der kan tale,må der også være flere.
Mae er kommet for at tageredskaberne i mit magasin.
Redskaber, der gør mennesker stærke.Gør dem farlige.
Derfor må jeg have fat i dem først.
De forstår ikke, -
- at det er vores tid.At det er mit rige.
Jeg må udrydde dem, -
- hvis ikke vi skal tilat leve i bure igen.
Kom.
Kom, Noa, så spiser vi.
Trevathan, fortæl en historie.
En sjov en.
De kommer ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi Ørneklanen …
… er borte.
Ørneklanen er her.
Vi er her.
I Proximus' land.
Og Proximus har ikke brug for ørne.
Kommer du for at dømme mig?
Jeg dømmer mig selv.
Jeg lovede vores far, -
- at jeg ville føre dem hjem.
Jeg fejlede.
Ørneklanen tilhører -
- Proximus Caesar nu.
Det siger loven.
Men loven er forkert.
Det er tid til aftenundervisning.Du ville gøre klogt i at deltage.
Du ledte ikke efter ekkoer.
Og du var ikke alene.
Undskyld.
Proximus' aber fandt vores lejr.
De dræbte alle som en.Jeg undslap med nød og næppe.
Jeg havde brug for jeres hjælp,og jeg var bange.
Jo mere du siger,jo mindre tror jeg på.
Det var forkert af migikke at stole på jer.
Jeg stoler på,du kun hjælper dig selv.
Men det kan hjælpe mig nu.
Jeg har spørgsmål.
Svarer du sandfærdigt,vil jeg måske hjælpe.
Hvad er det, du vil have i magasinet?
Det er en slags bog.
- En særlig bog.- Hvordan særlig?
Menneskene mistede taleevnen.Bogen kan give dem den tilbage.
- Kan en bog gøre det?- Den her kan.
Raka sagde, aber og mennesker …
… har levet side om side.
Sandt eller ikke sandt?
Aberne var tavse, ligesom ekkoerne.
Menneskene herskede.
Der spredte sig en virus,som vi havde skabt.
Den gjorde aberne kløgtigereog havde nær udryddet os.
Du kan komme derind, ikke?
Jo.
Et sidste spørgsmål.
Vil vand ødelægge det,der er derinde?
Noa.
Jeg har brug for jeres hjælp.
Til hvad?
En klatretur.En, jeg ikke kan klare alene.
Hvorfor?
For at befri vores klan.
Anaya bange.
Soona, det er Mae.
Goddag, Soona.
Hvad gør vi?
Vi får brug for alt det her.Følg efter mig.
Forsigtig.
Strømmen løber igennem, ikke?
Jo.
I klarer aldrig den klatretur …
… uden Anaya.
Goddag, ekko.
Det er stærkt brændbart,men under tryk -
- vil det eksplodere.
Hvorfra ved du det?
Pis.
Pis?
Gå derover med det.
Jeg går med Anaya.Det er sikrest.
Anaya! Anaya, stop.Du gør det forkert.
Du kan lide hende.
Soona.
Vi er født meden solnedgangs mellemrum.
Han genopbygger den bare.
Du …
Du havde en mulighed.Jeg gav dig en mulighed.
Men du fantaserer om en fortid,der aldrig kommer igen.
Hør på mig.
Trevathan, du hører ikke til her.
Du tror, det er forbi,men det er det ikke.
Ingen vil bebrejde dig for det,der er foregået her.
Tag nu med os.
Vil du ikke nok?
Han vil flå din abekat levende.
Og dig …
Du bliver klogere.
Vi må afsted. Det bliver snart lyst.
Du sagde, vi skulle klatre!
Mae, vent!
Mae!
Der! Vi skal derop!
Skal vi klatre nu?
Nemmere end Topreden.
Kravl videre.
Noa!
Pis?
Forsigtig.
Ups.
Anaya!
Noa, hvad er det her for et sted?
Her lugter.
- Hvad sker der?- Noa, hvad foregår der?
Har ekkoerne bygget alt det her?
Vent her.
Symbolerne har betydning.
Lad os komme væk.
Hvad er det?
Kom.
Vi må skynde os.I finder jeres klan, -
- og jeg udløser eksplosionen.
Noa, du er en meget nyttig abe.
Du forstår så mange ting.
Alligevel glemte duen af de allervigtigste.
Mennesker er ikke til at stole på.
Det kan din klan bevidne.
Du er muligvis tåbelig noktil at fæste lid -
- til så tvetunget et væsen.
Men det er jeg ikke.
Fortæl mig, abe og abe imellem …
Hvad ville Mae gøre ved migi mit eget magasin?
Okay, hvad vælger du så?
Mennesket eller aben?
Din dejlige lille Soona …
… eller det stinkende menneske?
Fortæl mig din plan!
Nej!
Jamen dog.
Du har lov at gå, Mae.
Gå bare. Du er fri.Men fortæl mig …
Er der flere af dem der derinde?
Mae?
Mae, nej.
Det kan vi ikke.
- Han må ikke få den.- Mae …
- Beklager.- Mae!
Nej!
Mae!
Hvad har I gjort?
Kravl. Kravl!
Kravl!
Nej!
- Noa!- Bag dig!
Kravl!
- Søn!- Mor!
Mor! Mor!
- Tag fat i hende!- Dar, tag min hånd!
- Mor!- Dar!
Dar!
Vi har dig.
Noa, hvad gør vi?
Den vej! Løb!
Ørneklan, kravl!
- Følg efter Soona og Anaya!- Denne vej! Kravl!
Kravl!
Denne vej!
Skynd jer!
Efter Soona!
Kravl op, Soona!
Det er vejen ud! Fart på!
Kravl! Afsted, mor!
Kravl, Anaya! Før an!
Kravl! Skynd jer!
Troede du,du kunne udslette mit rige?
Troede du,du kunne udslette det, jeg er?
- Noa!- Lad ham være.
Noa.
Du viste så stort potentiale.
Du skal rejse dig op, -
- så du kan bøje dig for din konge, -
- inden du dør.
Og I skal alle sammen bevidne, -
- hvordan Noabøjer sig for sin konge.
Rejs dig op.
Rejs dig op!
Sådan, kløgtige abe.
Hvad er nu det?
Det ville Trevathan have elsket.
Stille!
Lad os tage hjem.
Blød?
For fast.
For fast …
- Silke.- Godt.
Noa.
Jeg kommer for at sige farvel.
Proximus havde ret.
Menneskene giver aldrig op.
Ikke før I har gjort alting til jeres.
Det var vores.Siloen var menneskeskabt, -
- fyldt med menneskers ideer.Den var ikke abernes.
Hvad er så abernes?
Skal vi blive tavse igen?
Vi vil genopbygge vores hjem.
Bedre. Stærkere.
Med det, vi har lært.
Hvis Raka havde været her,ville han fortælle os, -
- at hans Caesar havdestærke meninger om det her.
Havde han ret?
Kan aber og mennesker leve sammen?
Jeg ved det ikke.
Vigtig.
På gensyn.
Kom.
NØGLE GODKENDT
MODTAGER SIGNAL
Hallo? Er der nogen?
Kan I høre mig?
Ja! Fort Wayne, Indiana her.Vi hører dig.
Hvor er det skønt at høre en nystemme. Hvor befinder du dig?
Oversættelse: Henrik ThøgersenScandinavian Text Service