‫מבוסס על סיפור אמיתי
‫לפני כמה שנים... ‫בפורט וורת' שבטקסס
‫אתה חושב שנדוג משהו היום?
‫אני חושב שאם נמשיך לחשוב כל כך הרבה, ‫זה יהיה יום ארוך.
‫תראה! ‫-כן, חבוב, הנה.
‫בסדר. הוא ברח.
‫קדימה. תטיל חכה שוב.
‫כן, חבוב.
‫ועכשיו נחכה. בשקט.
‫הוא כמעט יותר גדול ממך, חבוב.
‫אני יודע. הוא גדול מאוד.
‫נקנה דג בס כשנחזור הביתה, מה דעתך?
‫כן. אתה חושב שיש לי סיכוי לנצח ‫אם אתפוס דג כזה גדול ביום שני?
‫אתה בסדר, אבא?
‫כן, חבוב. כן.
‫יום שני. מה יש ביום שני?
‫הטורניר. הדייגים הצעירים של צפון טקסס?
‫אה, נכון. לא, בטח.
‫בחייך, אבא. ‫-אני אגיד לך מה.
‫אם תתפוס דג בס כזה גדול ‫ביום שני, תזכה בגביע.
‫אבל אם תביא פחיות,
‫נוכל לקבל כסף במתקן המחזור.
‫איך זה נשמע לך?
‫מצחיק מאוד. ‫-לא, אני רציני.
‫גורווין גבייה
‫הקישוטים נפלאים. האוכל מושלם.
‫התעלית על עצמך, מתוקה.
‫ואת יודעת, לא היית צריכה לוותר
‫על תכנון אירועים. ‫-אני יודעת, אימא.
‫אמרת את זה פעם, פעמיים או שש.
‫נכון... ‫-אבל החיים חשבו אחרת.
‫אני רק אומרת. אני אומרת.
‫הגיע הזמן. בסדר? קדימה. ‫-בסדר.
‫הוא פה. הוא פה, חבר'ה. הוא פה.
‫כן. הוא פה. הוא פה.
‫מה אימא שלך תכננה? ‫-כלום.
‫את בטוחה שהוא פה? ‫-כן, אני חושבת.
‫נכון, שמעת את הרכב? ‫-הוא אמור להיות פה בכל רגע.
‫הפתעה. וואו! ‫-לא נכון.
‫עבדנו עליהם.
‫אני לא מאמינה עליו.
‫אין מצב. מה זה היה?
‫יש הרגשה של התקף לב? ‫הצלחתי לעבוד עליכם? כן?
‫איך...? תפסיק. מותק. אני לא מאמינה.
‫אתה. חשבתי שאתה שולט בזה.
‫ניסיתי. אמרתי לו שלא קורה כלום.
‫כן, כן. בסדר. בסדר. ‫-זוז.
‫יום הולדת שמח!
‫טוב לראות אותך.
‫אלוהים. אתם רק עומדים פה.
‫אני רק... ‫-יום הולדת שמח, אחי.
‫טוב לראות אותך.
‫אלוהים. יש לי אחד טוב.
‫לפני כמה שנים, אני, בובי, דרק ודאג
‫נסענו לאגם גרייט בר שבקנדה
‫למחנה גברים, נסיעת דיג.
‫בילוי טוב.
‫הגענו לשם וגילינו
‫שהייתה סופה ענקית והצפה
‫שזרעו הרס באזור כל השבוע.
‫כל הסירות הלכו, נשטפו.
‫לא יכולנו לצאת לאגם.
‫ובחמשת הימים הבאים, ניתחנו את התכולה
‫של הארנק של דרק. ‫-כן, זוג נסיכים לא מחזיקים מעמד.
‫אמרתי לך לא לשחק עם הנסיכים.
‫אבל כל הזמן בובי צעק.
‫הוא התרגז כי הוא צריך ללכת בלי תחתונים
‫כי סינדי שכחה לארוז לו תחתונים.
‫טוב... ‫-הוא לא הפסיק לקטר כל השבוע.
‫זוכר? "מגרד לי!
‫"מגרד לי".
‫בכל מקרה, בסוף חזרנו הביתה
‫ובובי ישר התחיל להתרגז ‫כי לא היו לו תחתונים.
‫כלומר, הוא אמר, "מכל הדברים, ‫איך היא שכחה את זה?"
‫סינדי קדושה,
‫והיא עצרה אותו במקום.
‫היא באה, לקחה את קופסת הפיתיונות שלו, ‫פתחה אותה,
‫והיא הייתה מלאה בתחתונים. ‫-תחתונים!
‫אני מניח שהוא לא חשב ‫שזה מצחיק כמו שאני חשבתי.
‫היי, אתה בסדר?
‫היי, בוא הנה. בוא הנה. חומד, מה קורה?
‫זה בסדר. זה בסדר, תנשום.
‫חומד, תסתכל עליי. חומד, תסתכל עליי. ‫תסתכל עליי, מותק.
‫אתה בסדר. אתה בסדר. זה בסדר.
‫תנשום, חומד. חומד, מה קורה?
‫חומד, מה קורה?
‫בבקשה, תגיד לי. דבר אליי. מה קורה?
‫חומד, אני פה. תסתכל עליי.
‫תנשום, זה בסדר. זה בסדר, חומד.
‫אתה בסדר?
‫לא. ‫-רוצה להיכנס?
‫לא, לא, לא. אולי כדאי שניכנס, בסדר?
‫בוא נלך. בוא נלך. קדימה.
‫קדימה, בוא ניכנס. תשכב קצת.
‫היי, תכף נשוב.
‫אנחנו יכולים לדבר? ‫-אני מותש, סינדי.
‫אפשר לעשות את זה מחר, בבקשה?
‫זה קורה שוב, נכון?
‫זה בסדר.
‫הפסקת לקחת את התרופה?
‫בובי, חומד.
‫היי. זה בסדר.
‫זה בסדר.
‫מה אתם חושבים ששאול התרסי הרגיש
‫רגע אחרי שאלוהים דיבר איתו בדרך לדמשק?
‫אשמה, חרטה, בושה?
‫אני מקווה מאוד.
‫אם תתעסקו עם נוצרים טובים, ‫כדאי שתרגישו רע מאוד.
‫אני בטוח שהוא הרגיש ‫את כל הדברים האלה, כמו כולנו,
‫אבל הוא לא נתן לבושה או לגאווה
‫להפריע למה שהוא היה צריך לעשות ‫כדי לתקן את המצב.
‫לכולנו יש פגמים, סדקים בשריון.
‫אבל אם נמשיך להתקדם,
‫כמו ששאול התרסי עשה, זה לא ישנה.
‫נוכל להרפות מזה.
‫כמו שאני ארפה מהדרשה הזאת, כי...
‫כן. המשחק של ה"קאובויס" מתחיל ‫בעוד חצי שעה.
‫בובי, אתה חייב לדבר איתי.
‫אתה יכול לצרוח, אתה יכול למלמל. ‫לא אכפת לי.
‫אבל אתה חייב לדבר איתי.
‫בבקשה.
‫סליחה.
‫מה אתה עושה?
‫פיליפ, תסגור את החלון. ‫-אבל, אימא...
‫פיליפ, תרים אותו עכשיו!
‫תבורך, בן.
‫אני יודעת שזה לא שום דבר, ‫אבל אני לא יודעת מה זה.
‫ואני חושבת שלבטא זאת במילים ‫הופך את זה לעוד יותר מבעית.
‫הוא פגע בך?
‫לא. לא. זה לא משהו כזה.
‫זה כמו בעבר, אבל שונה.
‫יש אפלה שתלויה מעליו.
‫חמודה, עברת את הקרב הזה עם בובי בעבר.
‫אני יודעת שלא היה לך קל,
‫אבל התמודדת עם זה ישירות.
‫ותמיד הערצתי את זה.
‫מה אם הפעם זה חריף יותר?
‫מה אם אני לא יכולה לעזור לו?
‫את צריכה לסמוך על כך ‫שאלוהים יודע מה הכי טוב לך
‫ולמשפחה שלך, חמודה.
‫הוא מילא את ליבך עד הקצה,
‫והוא הכניס לחיים שלך אנשים שאוהבים אותך
‫ורוצים לעזור לך.
‫זה לא תלוי רק בך, ילדונת.
‫מוכן לסיים במקום השני?
‫עם הפיתיון הזה?
‫הפסקתי לספור בכמה תחרויות זכיתי עם זה.
‫היי. תתפוס דג טוב. קטן עליך!
‫היי, פיל. איפה אבא שלך? ‫נבוך מכדי להודות שאתה שלו?
‫תראו את זה. אין ספק שכל יצור
‫באגם לוון רועד כשהוא רואה אתכם.
‫תבדקו את החכות, גבירותיי ורבותיי.
‫נתחיל בעוד חמישה סיבובים של מחוגי השעון.
‫אתה הגבר, בובי.
‫היי, בובי.
‫היי, מה קורה?
‫היי, אני צריך שתראה משהו, חבוב.
‫בוא.
‫כן. ‫-בוא.
‫היי, חומד. אתה מוכן לשחק אותה?
‫כן.
‫בסדר. כדאי שתתפוס דג גדול, ‫כי אני ממש רעבה.
‫לא שומרים אותם, אימא.
‫מה? איזו מין עסקה זאת?
‫טוב, כדאי שתשיג את הגביע ‫כדי שנמשכן אותו ונקנה אנצ'ילדות.
‫בסדר. ‫-בהצלחה.
‫אימא לימדה אותך גם לדוג?
‫בסדר. הגיע הזמן להתחיל.
‫התחרות הראשונה תימשך 45 דקות. ‫לכו לתפוס אותם!
‫אל תדאג.
‫נסדר לך את זה, בסדר?
‫נעדכן אותך.
‫זה לא סיפור גדול, בסדר? ‫רק תעבוד עם החבר'ה,
‫ותנסו לתקן את זה.
‫ותראה אם תוכל ליישר את ההדורים ‫עם שני הלקוחות
‫בלי לתת הנחה גדולה מדי, בסדר?
‫אתה מוכן לזוז?
‫הם לא יכולים לנשוך מדי יום. ‫אחרת יקראו לזה "לאסוף".
‫הוא אמר שהוא יהיה פה.
‫אני יודעת. אני בטוחה ‫שהיה מקרה חירום בעבודה או משהו.
‫הוא הבטיח.
‫מותק, אבא שלך אוהב אותך מאוד,
‫והוא לא יבריז בלי סיבה טובה מאוד.
‫אתה יודע את זה, נכון?
‫תראה. אני בטוחה שהוא מתקשר ‫להסביר לך עכשיו.
‫בסדר. יש לי ילד אומלל מאוד במכונית...
‫בסדר, ג'ו. כן. בסדר. אני כבר באה.
‫מה קורה?
‫תחגור חגורה.
‫תישאר ברכב. תישאר ברכב. אני כבר חוזרת. ‫-מה קורה?
‫אבא בסדר? ‫-תישאר ברכב!
‫קדימה, בובי. תחזור לפה.
‫בובי! תפסיק. לא.
‫תסתכל עליי, בובי, בבקשה. ‫בבקשה, תסתכל עליי, אהובי.
‫אנחנו פה בשבילך, בובי. ‫-זה בסדר. זה בסדר.
‫אני יודעת שאתה מתקשה, ‫ואני יודעת שאתה מרגיש לבד.
‫אבל אתה לא לבד. אני פה.
‫אתה שומע אותי, בובי?
‫בבקשה, תגיד לי שאתה יכול לשמוע אותי.
‫זה בסדר. זה בסדר.
‫קדימה, בובי.
‫זה בסדר.
‫תקשיב לי.
‫ראיתי אותך נלחם,
‫ואף אחד לא חזק יותר או אמיץ יותר,
‫ואני פה כדי להילחם לצידך.
‫אני רק צריכה שתחזור אליי. ‫בובי, בבקשה. בבקשה.
‫לא, תפסיקי.
‫תצעד בחזרה אליי, בובי. ‫תחזור אליי, בובי, בבקשה.
‫אני מחזיקה אותך. רק תחזור אליי.
‫זה בסדר.
‫זה בסדר. זה בסדר. תחזור אליי.
‫זה בסדר. זה בסדר. ‫-אתה בטוח.
‫לא!
‫היי, בובי! ‫-תוריד את הידיים שלך ממני!
‫אני לא אתן לך לקחת אותי! ‫-בובי! זה אני, בובי!
‫תפסיק, בובי!
‫קדימה! היי! ‫-לא! לא, אבא!
‫זה בסדר, בובי. זה בסדר, גבר.
‫היי.
‫ג'ו, אני...
‫לא, אל תדאגי. זה בסדר.
‫אני מכיר את בובי הרבה זמן.
‫עברנו דברים ביחד.
‫אני יודע מה הוא עבר. אני רק...
‫לא ידעתי שהמצב שלו החריף כל כך.
‫מצבו היה טוב מאוד במשך הרבה מאוד זמן.
‫רק לאחרונה...
‫הוא צריך לקבל עזרה, סינדי. באמת.
‫היה לי בן דוד לפני כמה שנים באמרילו,
‫ופתאום הוא התחיל לשמוע דברים
‫ולראות דברים שלא היו קיימים. ‫זה דמה לזה מאוד.
‫אני מפחדת, ג'ו.
‫הוא יהיה בסדר, טוב?
‫הוא יהיה בסדר גמור.
‫רק תמצאי מישהו שיודע מה הוא עושה
‫שיבדוק אותו, וישיג לו ‫את העזרה שהוא זקוק לה.
‫כבר התקשרתי לד"ר ברטלי.
‫נפגוש אותו מחר על הבוקר
‫ונמשיך משם. ‫-יופי.
‫זה מטורף.
‫את חושבת שפיליפ יהיה בסדר?
‫אני מקווה.
‫בסדר, יופי. אולי תראי מה שלומו?
‫בסדר.
‫אם תצטרכי משהו, אני אעזור לך, בסדר?
‫תודה. ‫-בבקשה.
‫בובי!
‫אז הוא נעדר רק ארבע שעות?
‫אז עדיין אי אפשר להגדיר אותו כנעדר.
‫אבל גם אם עבר מספיק זמן,
‫אמרת שהוא עזב מרצונו. זה נכון?
‫בעלי לא בריא.
‫את מאמינה שהוא מסוכן?
‫לא.
‫אז יש גבול למה שנוכל לעשות.
‫נרשום אותו במערכת. נבדוק.
‫רוב הפעמים, הם חוזרים הביתה.
‫שלום, את מנהלת בית החולים, בבקשה.
‫שלום. אני סינדי סונדרס
‫ודיברתי מוקדם יותר היום ‫עם מישהו לגבי בעלי.
‫כן, שלחתי את התמונה שלו במייל, כמו שביקשת,
‫ורק התקשרתי לוודא שקיבלת אותה.
‫בסדר, יופי. תודה על העזרה שלך.
‫אני אוכל להביא עלונים בהמשך?
‫תודה. ביי, ביי.
‫לא חשוב איך אתה נופל ‫אלא איך אתה קם
‫אחר צהריים טובים. ‫אני מסוכנות הגבייה טקסס ריג'נסי.
‫צר לי להטריד אותך היום, אבל אני מנסה להשיג
‫את רוברט סונדרס כבר כמה שבועות
‫לגבי חשבונות אשראי פתוחים שהוא לא פרע.
‫לצערי, בגלל שלא היו תגובות לפניות שלנו,
‫נצטרך לדווח על העבירות.
‫עבר מועד הפירעון
‫בנק
‫כל כך טוב, מה?
‫את יודעת, האמת היא שהמטבח גדול מדי.
‫מי רוצה לנקות את כל האריחים האלה? ‫ואת המדרגות?
‫את לא צעירה. הברכיים שלך יודו לך.
‫סינדי? סינדי.
‫בוקר טוב, מרילין.
‫רק רציתי לבדוק מה שלומכם אחרי כל מה שקרה.
‫כן, תודה, זה נחמד מאוד, אבל אנחנו בסדר.
‫את חזקה כל כך, סינדי.
‫אני לא יודעת מה הייתי עושה במקומך...
‫כן, יש הרבה אנשים ‫במצב הרבה יותר גרוע משלנו,
‫וזה רק זמני.
‫אולי תבואי ביום שלישי לארוחת צהריים?
‫גנבתי מתכון לתבשיל דלעת מעולה מחמותי...
‫תודה רבה על ההצעה, אבל אנחנו בסדר.
‫נכון, חבוב?
‫כן. ‫-בטח. אם תצטרכי משהו...
‫כן, תודה רבה. אני מעריכה את זה.
‫למכירה ‫מעוקל
‫בסדר. ניקח את אלה. אלה. לתרום.
‫אל תסתכל עליי ככה.
‫עם מי את מדברת, אימא?
‫עם רוח רפאים של חיים קודמים.
‫מה?
‫כלום. כלום, חומד. ‫בסדר. אני צריכה את עזרתך.
‫הכנתי שלוש ערימות: לקחת, לתרום, ולזרוק.
‫ואנחנו צריכים להיות חסרי רחמים, ‫אחרת סבתא שלך תתחרפן.
‫אז תוכל לשים את כל זה בארגז של האשפה?
‫בסדר, אימא. אני אשים את זה.
‫תודה.
‫חומד.
‫אימא.
‫אני יודעת שאתה מתגעגע אליו מאוד.
‫ואני יודעת שלא משנה איפה הוא, ‫הוא מתגעגע אליך באותה מידה.
‫הוא לא רצה לעזוב אותנו. ‫הוא לא שולט בזה שהוא חולה.
‫אתה יודע, אף פעם לא הבנתי ‫למה הוא אהב את זה כל כך.
‫אולי ננסה.
‫יש גבול לאהבה, ילד.
‫סבתא!
‫הוא יושב לבד עם התספורת המטומטמת שלו.
‫תראה את הפנים שלו.
‫הוא משוגע. ‫-אני יודע.
‫אתה צריך צעצוע? אתה תבכה בלי אבא'לה שלך?
‫תחזיר את זה, בראיין. זה של אבא שלי!
‫איכס. נקווה שטירוף לא מידבק.
‫תעשה את זה שוב. תצחק על אבא שלי שוב!
‫אתה פסיכי. בדיוק כמוהו.
‫אימא, אני מצטער. בראיין...
‫אתה חובט לאנשים בפנים עכשיו?
‫כמעט שברת לילד הזה את האף.
‫הוא קרא לאבא פסיכי.
‫כן? טוב, מה הילד הזה יודע על אבא שלך?
‫כלום. ‫-בדיוק.
‫הוא רצה להתגרות בך ונתת לו.
‫ובגלל זה פספסתי שני ראיונות עבודה.
‫בסדר. לא ביקשנו שזה יקרה,
‫אבל אנחנו נבחר איך להגיב לזה.
‫נמצא אותו פעם?
‫אני מאמינה שכן.
‫אבל עד אז, אנחנו חייבים לקחת אחריות.
‫לא משנה כמה זה קשה, ולא משנה אם כל כולנו
‫רוצה לחבוט לעולם בפנים.
‫גברת סונדרס. ‫-כן.
‫שגית באיות של "תשומת לב".
‫באמת?
‫כאן.
‫נכון.
‫בדיקת איות.
‫אני אהיה כן, גברת סונדרס. ‫אין פה הרבה תוכן.
‫כן, אני מבינה שהניסיון המקצועי שלי מוגבל.
‫כתוב שלא עבדת עשר שנים.
‫כן, הייתי אימא.
‫עשר שנים במשרה מלאה.
‫טיפלתי בבעלי, בבן שלי ובבית שלי.
‫זו הייתה העבודה שלי.
‫והיא קשה. אני יודע.
‫מר קמינגס, אני יודעת ‫שקורות החיים שלי לא מושלמים.
‫אבל אני מהימנה, חרוצה ונחושה.
‫תמיד אגיע בזמן, ולא אתלונן אף פעם,
‫ואני מבטיחה לך שתוכל לסמוך עליי.
‫אל תגרמי לי להתחרט על זה.
‫אני אנסה, אבל את חייבת להיות זריזה.
‫אני מקווה שאת לומדת מהר, גברת סונדרס.
‫בסדר. בסדר, תודה.
‫תודה.
‫ואנחנו מקבלים עשרה אחוזי הנחה ‫על כל המצרכים. בבקשה.
‫גם על מאכלי הים?
‫גם על מאכלי הים.
‫אז זה רשמי. בימי שלישי נערוך ‫ערבי לובסטר ומקרוני וגבינה.
‫לוחם הרחוב שאת מגדלת צריך לגדול.
‫אני לא רוצה להתחיל לדבר על זה.
‫רגע אחד אני לא מצליחה לגרום לו לדבר,
‫ורגע אחר כך הוא מיני מייק טייסון.
‫משטרת פורט וורת'
‫הלו?
‫אני יודע שזה לא קל, גברת סונדרס.
‫אנחנו רק צריכים שתבואי אחרינו.
‫מפה.
‫זה לא הוא.
‫מה...?
‫במעיל שהוא לבש
‫היה תג של ניקוי יבש עם השם של בעלך.
‫הוא של בובי.
‫את בסדר, גברת?
‫כן.
‫איך הוא...?
‫הם חולים, שוכבים, מזג האוויר מתערב,
‫והם לא קמים שוב.
‫העונה הגשומה מספיק גרועה. זה רק יחריף
‫כשסופות השלג יתחילו.
‫מה יקרה לו?
‫אנחנו מנסים למצוא שארי בשר. ‫-ואם לא תמצאו אף אחד?
‫הוא פשוט ייעלם? בלי לוויה
‫או דרך להיפרד? כלום?
‫איפה מצאתם אותו?
‫את מחפשת את קית'? זה המעיל שלו.
‫סליחה?
‫איחרת מדי. ‫הוא עשה את המסע האחרון אתמול בלילה.
‫הכרת אותו?
‫מי את? ולמה את שואלת?
‫אני משתתפת בצערך.
‫אני בטוחה.
‫סליחה?
‫אם את יודעת שקית' מת, למה את פה?
‫אין לו משהו ששווה לקחת.
‫לא יודעת. לא יודעת. אני מניחה...
‫את אחת מאלה.
‫מה, הוא דיבר איתך מחוץ למשרד שלך?
‫שר לך שיר?
‫נתת לו קצת כסף מדי פעם, אולי שאריות מזון.
‫עכשיו הוא מת, ואת מרגישה אשמה, נכון?
‫לא, זה ממש לא נכון.
‫צר לי לאכזב אותך.
‫הנה, על הטרחה שלך.
‫המצפון שלך נקי עכשיו?
‫תבואי מדי פעם.
‫את רעבה?
‫מה את חושבת?
‫נעדר
‫לא. נשמע שאת עושה את כל הדברים הנכונים.
‫בדקת בכל המקומות הנכונים. את יודעת?
‫ואפשר להסתתר בהרבה חורים בעיר הזאת
‫אם אתה לא רוצה שימצאו אותך.
‫אני בטוחה שהוא יופיע.
‫זה לא שווה את זה.
‫אז, קית'.
‫הכרת אותו?
‫כן, הכרתי אותו כמה שנים.
‫אני חושבת שהוא הגיע לפה ‫מניו אורלינס אחרי הסערה.
‫הייתה לו משפחה?
‫כן. למען האמת,
‫הוא צייר לי עץ משפחתי יפה מאוד פעם
‫עם כל מיני ענפים.
‫והוא גם נתן לי את מספרי הטלפון ‫של קרובי המשפחה שלו.
‫את לועגת לי.
‫למה את מתעניינת בקית' המסכן?
‫אני לא מאמינה להצגת השומרוני הטוב, ‫אז את יכולה להפסיק איתה.
‫אני מניחה שאני רוצה לדעת יותר על האיש
‫שחשבתי שהוא בעלי לפני שהורידו את הסדין.
‫אני לא מנסה להיות מלאך.
‫אני אדם פגום כמו כולם.
‫אבל במצב הנוכחי שלי, קשה יותר ויותר
‫להתעלם מחוסר ההיגיון שבכל הסיפור.
‫כן. קית' היה בחור טוב. הוא לא קילל.
‫ותמיד חלק כשהוא היה יכול. הוא שר הרבה.
‫הוא חשב שהוא מרווין גיי.
‫אני אתגעגע אליו.
‫ומה איתך?
‫לא, אני לא יכולה לשיר בכלל.
‫התכוונתי לסיפור שלך.
‫הוא לא שונה מזה של אנשים רבים.
‫שירתי בכוויית. ראיתי דברים שחבל שראיתי.
‫חזרתי לווייקו כדי לשכוח אותם.
‫היה לי גבר.
‫היה לי בית קטן.
‫הוא חלה. הוא חלה מאוד.
‫אני מצטערת. ‫-כן, גם אני.
‫אחרי שהוא נפטר, ‫הפסקתי לעשות הכול לאט לאט.
‫הפסיק להיות אכפת לי.
‫לא יודעת. אני לא יכולה להבין ‫את הכול גם אם אני אנסה.
‫כשאת נסחפת בזרם הזה...
‫אל תעשי את זה.
‫אני מצטערת. אני מצטערת.
‫את אומרת את זה הרבה.
‫אני מצטערת.
‫התנצלויות זה דבר נחמד.
‫אבל ואפלים? הם התרופה האמיתית.
‫תטעמי.
‫תודה על הארוחה.
‫אין על מה. אני יכולה להקפיץ אותך לאנשהו?
‫לא, באמת. אני בסדר. מתחשק לי ללכת.
‫את בטוחה? זאת לא טרחה.
‫כן. לא. אני בסדר.
‫אני מקווה שבעלך בסדר.
‫תודה.
‫דיליה!
‫רק... לא יודעת. אולי היא תעזור עם הקור.
‫את בטוחה? ‫-בטח. כן, קחי אותה. בבקשה.
‫היא תעזור. תודה.
‫בבקשה. ‫-תודה.
‫לילה טוב. ‫-לילה טוב.
‫איפה היית, אימא?
‫הייתי צריכה לבדוק דברים במרכז העיר.
‫לגבי אבא?
‫בערך.
‫פגשתי בחורה נחמדה.
‫ואני צריכה לספר לך משהו ‫ואני מקווה שלא תכעס עליי.
‫אני לא אכעס.
‫זוכר את השמיכה שהייתה לך במכונית?
‫השמיכה מאגם פורק?
‫כן.
‫לבחורה שפגשתי הלילה
‫לא היה הרבה, אז נתתי לה את השמיכה שלך.
‫היה לה קר?
‫כן, חומד, היה לה קר.
‫נשמע שהיא הייתה זקוקה לה יותר ממני.
‫בחיי, אתה ילד טוב.
‫מי גידל אותך?
‫את חושבת שגם לאבא קר ככה? ‫איפה שהוא לא נמצא?
‫אני מקווה שלא.
‫הלוואי שיכולנו לחלק עוד שמיכות. את כולן.
‫בוקר טוב, סינדי. ‫-אדוני הכומר, בוקר טוב.
‫אני מצטער שבאתי בלי להתקשר. ‫ניסיתי, אבל לא הצלחתי.
‫האמת, בדיוק גיליתי שעברת דירה. יפהפה פה.
‫חשבתי על שניכם הבוקר ‫כשקראתי בכתבי הקודש,
‫והרגשתי צורך לבדוק מה שלומכם.
‫בבקשה, היכנס. ‫-תודה.
‫הכנת קפה חזק.
‫יש הנחה של דולר השבוע ‫על "מאונטיין" רוסט עם קופון.
‫תודה על הטיפ.
‫יש לי חשד שגם אתה באת לתת טיפ.
‫לא בדיוק. זאת יותר... זאת יותר הזמנה.
‫לאוזן קשבת, להרהורים.
‫אני מבטיח שאני לא אתחיל ‫להפציץ אותך בפסוקים.
‫אני קוראת בספר הקודש. קראתי אותו.
‫אתה לא צריך לדאוג לנו. אנחנו בסדר גמור.
‫בכל בוקר אני קמה והולכת רגל, רגל.
‫ואנחנו מסתדרים.
‫טוב...
‫אלוהים רוצה שלא רק תסתדרי, סינדי.
‫באמת?
‫אז אולי הוא היה צריך למנוע מבעלי
‫להתפרק לגמרי.
‫ולהשאיר אותנו בלי גרוש על הנשמה,
‫ולהשאיר את הבן שלי אבוד,
‫בלי לדעת אם הוא יראה את אבא שלו שוב.
‫ולעזוב אותי.
‫אני מצטערת. אני מצטערת. אני מצטערת. ‫אני יודעת שזה לא עובד ככה.
‫מה שאת עוברת, הכעס והעצב?
‫הם מחווטים בנו.
‫אבל אנחנו גם מקבלים כלים להתגבר עליהם.
‫אני מתפללת, אדוני הכומר. שוב ושוב כיום.
‫התפילות הן כלים מעולים, כן, ‫אבל זאת רק ההתחלה.
‫יש קהילה במרסי ואלי שתוכלי לסמוך עליה.
‫לא משנה אם הצורך שלך גדול או קטן, ‫הלבבות שלהם פתוחים בפנייך.
‫זה טוב ויפה,
‫אבל אף אחד לא יכול לעזור ‫עם מה שאנחנו צריכים.
‫אני מבין למה את אולי מרגישה ככה.
‫אבל אפשר למצוא כוח באחרים, באמונה שלהם.
‫זה יכול לעזור לך למצוא תכלית.
‫בסדר. אני לא רוצה להיות גסת רוח,
‫אבל מצפה לנו יום עמוס.
‫כמובן, סינדי. ‫-אני אלווה אותך החוצה.
‫אני מעריכה את זה שבדקת מה שלומנו. ‫ובמיוחד מה שלום פיליפ.
‫את יודעת...
‫זה לא תמיד הגיוני. התוכנית.
‫לשמוע מישהו מדבר על תוכנית,
‫זה כמו סיבוב הסכין. אני מבין את זה.
‫אבל אף אחד, בטח שלא הוא, ‫רוצה לראות אותך נסחפת.
‫אז תשמרי על לב פתוח, סינדי.
‫תקשיבי, תסתכלי. ‫תהיי מוכנה לייעוד כשהוא יגיע.
‫את יודעת איפה למצוא אותי ‫אם תצטרכי עוד טיפים.
‫אני אתמוך בך. כל הכנסייה תתמוך בך.
‫בסדר. ‫-תודה.
‫אימא.
‫היום מצפה לכם משהו טוב.
‫לא רק אני אדבר לשם שינוי.
‫יש חברת קהילה שרוצה לדבר איתכם
‫על משהו חשוב מאוד.
‫קטן עלייך, אימא.
‫סינדי סונדרס, הבמה לרשותך.
‫תודה, הכומר סטיבנס, שנתת לי את ההזדמנות
‫לדבר עם כולם היום.
‫ותודה לכם שאתם מקשיבים.
‫רבים מכם מכירים את בעלי, בובי. ‫קשה לא להכיר.
‫הוא לא פספס אף תפילה, ‫והוא תמיד היה מוכן לעזור,
‫גם אם הוא בקושי הכיר אתכם.
‫ובטח שמעתם הרבה דיבורים עליו לאחרונה.
‫האמת היא שבעלי לא בקו הבריאות.
‫והוא אכן נעלם לנו לפני כמה חודשים.
‫וכשעיכלתי את זה, רציתי להסתתר.
‫רציתי להסתתר מהעולם.
‫ורציתי להסתתר אפילו מהמחשבות שלי.
‫היה קשה מאוד לראות מה שנמצא מול פניי.
‫אבל אז קיבלתי תזכורת לכך ‫שאפילו בזמנים הכי אפלים,
‫אנחנו חייבים לפקוח עיניים.
‫הבן שלי ואני נמצאים פה היום ‫כדי לבקש את עזרתכם.
‫לא בשבילנו, אלא בשביל אנשים כמו בובי.
‫אנשים שמרגישים נשכחים ושקופים.
‫יש מעל 5,000 חסרי בית רק בעיר.
‫ולפי מה ששמעתי, יהיה חורף קשה.
‫אז זאת המשאלה של פיליפ והמשימה שלי
‫להגיע לכל אחד מהם
‫עם מחווה פשוטה ומנחמת.
‫שמיכה.
‫אנחנו לא תמימים.
‫אנחנו יודעים שהבעיות ‫שהאנשים האלה מתמודדים איתן הן עצומות,
‫אבל אנחנו גם יודעים שמעשה פשוט של אדיבות
‫עשוי להיות התחלה.
‫אז בבקשה, אם תוכלו לתרום, ‫זה חשוב לנו מאוד,
‫ונקווה שנוכל לעזור להשיב ‫את האמונה של מי שאבדו.
‫זהו?
‫שבועיים?
‫זה המקסימום שהם הצליחו לעשות בשבועיים?
‫כמעט הגענו לתקופת החגים,
‫ולאנשים יש בטח המון הוצאות כרגע.
‫אני יודעת שהרבה אגודות צדקה מבקשות עזרה.
‫אל תמצאי להם תירוצים, חומד, באמת.
‫אולי נקבל עוד בשבוע הבא. ‫-כן, אולי.
‫רגע. אולי יש פה כסף.
‫כסף קטן?
‫סינדי. שלום.
‫היי. שלושה מבוגרים וילד אחד, בבקשה.
‫מי החברים שלך?
‫זו חברתי, דיליה. וזה פול.
‫חשבתי שיהיה טוב אם אנשים
‫יפגשו את אלה שאנחנו מנסים לעזור להם.
‫היא חכמה, לא?
‫אני חושבת שזה רעיון נפלא.
‫בסדר. מוכנים?
‫הנשים המבוגרות מהכנסייה מכינות ‫את כדורי הבשר הכי טובים.
‫כן? חמישה כוכבים? ‫-שישה.
‫תהיה חכם, בחור קטן.
‫תודה.
‫כן. נחמד מאוד.
‫סאות'רן. הבת שלי לומדת בסאות'רן.
‫באמת?
‫כן, כלכלה.
‫הנדסה אזרחית, מחזור 82'.
‫זה היה קמפוס יפהפה.
‫נו?
‫חמישה וחצי. ‫-מה?
‫סליחה, הילד הזה חושב ‫שכדורי הבשר האלה הם שישה מתוך חמישה.
‫אמרתי לו שלא אעלה מעל חמישה וחצי. ‫מה אתה חושב?
‫אני חושב שהילד צודק.
‫אולי אני אתן להם שבעה.
‫תודה. תודה רבה.
‫הוא בחיים לא ישכח לי את זה.
‫תודה. ‫-תודה.
‫היי, מרילין. ‫-היי.
‫אחר צהריים טובים.
‫היי, שאלה. עדיין נשאר לחם שום, נכון?
‫קנו עוד כששמעו שאתה בא.
‫מעולה!
‫איך הולך בעיתון?
‫עמוס, אבל אני לא מתלונן.
‫מה קורה שם?
‫נראה שסינדי רצינית בנושא השמיכות.
‫כן? לא שמעתי כלום.
‫תנסה לא לפספס דרשות.
‫קורע.
‫מה הסיפור שלהם?
‫זה מתגמל מאוד, אני חייבת להגיד.
‫זה סיפור מעורר השראה. ‫-תודה.
‫תודה.
‫מה היה האתגר הכי גדול במה שאת עושה?
‫לגרום לאנשים לראות את מה ‫שהם מתאמצים להתעלם ממנו בדרך כלל.
‫וואו. באמת?
‫קלעת בול.
‫אני אתחיל איתי.
‫לפעמים אתה עשוי להסתבך כל כך בבעיות שלך
‫שאתה שוכח שיש אנשים
‫שמצבם הרבה יותר גרוע.
‫ואם נוכל לאסוף 5,000 שמיכות עד חג המולד,
‫זה ישתלם.
‫כן. אז מה הייתה המשמעות של כל זה בשבילך?
‫כשאבא שלי עזב, כעסתי, פחדתי, ‫הייתי עצוב. אני עדיין מרגיש ככה.
‫אבל כשאני ואימא שלי עושים את זה, ‫זה עוזר לו
‫כי אנחנו עוזרים לאנשים אחרים. ‫ואני חושב שהוא יאהב את זה.
‫גם אני חושבת ככה.
‫הילד קורא שייקספיר בזמנו החופשי?
‫אני חושבת שהוא ישמח.
‫נעדר
‫קרן המשאלות של פיליפ ‫דרושות שמיכות
‫איך להקים אתר
‫מספר חסרי הדיור בפורט וורת' עולה
‫המשאלה של פיליפ ‫לחמם לבבות של חסרי בית
‫פיליפ סונדרס נאבק למען חסרי הבית
‫את יודעת, אם לחצי מהעובדים שלי ‫הייתה מחצית מהנחישות שלך, סינדי...
‫אז לא היה לך על מה להתלונן בפגישות הצוות.
‫את עדיין אוספת שמיכות? ‫-בהחלט.
‫זה יפה מאוד. התנדבות וכל זה.
‫זה תחביב טוב.
‫אני שמחה שאתה מאשר את התחביב שלי.
‫בגלל שאת גם ככה העובדת הכי טובה שלי,
‫אני בטוח שאם תשקיעי חלק מהזמן הזה פה,
‫תוכלי להיות עוזרת מנהל צ'יק צ'ק.
‫הכול עניין של סדר עדיפויות, לא?
‫מה הכי חשוב?
‫אבל אולי זה לא מתפקידי לומר.
‫אני רק רוצה לראות אותך מגיעה ‫למקום שמגיע לך להיות בו.
‫תודה, ג'ים. ‫-תמשיכי ככה.
‫היי, תראה. אתה מפורסם.
‫וואו! זה יעזור.
‫כן, לא יזיק.
‫בסדר. בוא נצא לשם,
‫ונביא את השמיכות ליעדן.
‫מה עם האנשים האלה? ‫-בסדר, רעיון טוב.
‫שלום. אתם רוצים שמיכה?
‫אנחנו מחלקים אותן.
‫מה עם האנשים שם?
‫כן.
‫היי. אנחנו מ"המשאלה של פיליפ".
‫באנו כדי לחלק שמיכות.
‫לא.
‫לא? ‫-לא, אני לא רוצה את השמיכה שלכם.
‫היא בחינם, והיא נקייה, והנה. בבקשה...
‫אמרתי שאני לא רוצה. אני לא רוצה שמיכה,
‫אני לא רוצה שום דבר מכם.
‫אנחנו מצטערים.
‫זה בסדר, מצטערת. רק באנו לעזור.
‫מי את חושבת שאת? ‫-אני מצטערת.
‫מי את חושבת שאת?
‫שירותי דיור ושכונה, מדבר טריי. ‫איך אני יכול לעזור לך?
‫היי, שמי סינדי סונדרס.
‫אתם המחלקה שאחראית על חסרי הבית
‫בעיר, נכון?
‫כן, גברת. אנחנו מפקחים ‫על כל המתקנים בעיר.
‫מעולה. הבן שלי ואני אוספים שמיכות
‫ועמדנו לחלק אותן אחת-אחת,
‫אבל בגלל כמה סיבות, זה ממש לא אידיאלי.
‫אז התקשרתי לבדוק אם יש דרך
‫שנוכל לתרום אותן ישירות ‫למקלטים העירוניים לחסרי הבית.
‫לאסוף את כולן בבת אחת ולתרום אותן.
‫כן, גברת. לא אמורה להיות בעיה. ‫יש לך כמה צעיפים?
‫שמיכות. ‫-אם את רוצה לתרום שמיכות,
‫את יכולה להביא אותן לכל מקלט עירוני.
‫מעולה. יש עוד משהו שאנחנו צריכים לעשות?
‫לא אמורה להיות ניירת
‫על תרומה של שמיכות, גברת. ‫זה אמור להיות בסדר.
‫בסדר, מצוין. תודה רבה על עזרתך, טריי.
‫שמחתי לסייע, יום טוב. ‫-גם לך.
‫אחי, איך קיבלת מספיק בקושי על חילוק שברים?
‫אחותי הקטנה יכולה לעשות את זה.
‫שכחתי שאתה גאון.
‫בחיים לא קיבלתי פחות משבעים על משהו.
‫תגיד לי איך זה ללמוד בכיתה ה' בפעם השנייה.
‫על מה אתה מסתכל?
‫מה אתה רוצה?
‫זה טריק שאבא שלי לימד אותי.
‫טריק למה? ‫-לחילוק שברים.
‫מונה כפול מונה, מחנה כפול מחנה שני.
‫אני מקווה שזה יעזור.
‫סליחה.
‫אם את מחפשת מיטה, ‫אני מצטערת, אנחנו מלאים היום.
‫לא, ממש לא, תודה לאל. ‫באנו עם חדשות טובות.
‫אנחנו אוספים שמיכות.
‫אלפי שמיכות.
‫אני יודעת שזה יישמע מטורף, ‫אבל אני לא יכולה לעשות עם זה הרבה.
‫קופסה או שתיים, אולי. אבל אלפים?
‫בחייך, אלה שמיכות בחינם.
‫מישהו משירותי הדיור והשכונה אמר
‫שלא תהיה בעיה להפיץ אותן ‫לכל מקלט עירוני.
‫גברת, גם אנחנו רוצים לעזור להם, אבל...
‫מה את אומרת?
‫אין מספיק מקום לאחסן פה אלפי שמיכות.
‫ואין מספיק עובדים כדי שנעשה מה שצריך
‫בתפעול היומי, בטח שלא להפיץ משהו כזה.
‫זה מטופש. ‫-נכון.
‫האמת, אנחנו שוקעים עד צוואר בבירוקרטיה
‫כדי לקבל מה שאנחנו ממש צריכים.
‫אני מצטערת. אני יודעת שזאת לא אשמתך,
‫אבל זה מתסכל מאוד.
‫הכוונה שלך טובה. ‫מעט אנשים מוצאים זמן להפגין אכפתיות.
‫אמורות להיות לנו מספיק שמיכות
‫למיטות הפנויות, ואני מודה שזה לא הרבה.
‫אבל אם יהיו לך מוצרי היגיינה,
‫כמו סכיני גילוח, דאודורנט.
‫בסדר. נראה מה נוכל לעשות.
‫תודה על הזמן שלך.
‫בבקשה.
‫בוא, חבוב. בוא נזוז.
‫הם טועים. ‫-היא נשמעה די בטוחה.
‫היא אמרה שהם מעדיפים לקבל סכיני גילוח ‫מאשר את השמיכות חסרות התועלת שלנו.
‫איפה הכריך שלך?
‫אכלתי "וואטאבורגר".
‫רגע. אכלת "וואטאבורגר" ‫ואני אוכלת פה נקניקים?
‫היי, גם אני אכלתי נקניקים. ‫והכנתי את הכריכים.
‫אני לא חושבת שהם כאלה גרועים. נכון?
‫הם טובים, תודה.
‫נשנה את זה? שמיכות הן רעיון גרוע?
‫לא, תירגע, ילד.
‫אם תהיה מספיק לילות במדרכות,
‫תבין ששמיכה היא יותר מאשר שמיכה.
‫וחורפים זה לא צחוק.
‫אפילו בטקסס.
‫מה זה?
‫חי"ר 3
‫זה, ידידי,
‫חיל הרגלים החמוש השלישי.
‫מגניב. ‫-זה יפה מאוד שם.
‫תודה. אני די גאה בזה.
‫את תפרת את זה? ‫-כן.
‫את יכולה לתפור על שלי?
‫כמובן, אבל אני לא זולה.
‫בסדר. רגע, ספרתי את הערימה הזאת?
‫ספרתי אותה. כן.
‫אם תמשיכי ככה, ימצאו אותנו
‫חנוקות מתחת לערימה של צמר ופוליאסטר.
‫ראית את המפתחות שלי? ‫-לא. אבל את יודעת מה?
‫אולי היה כדאי לבחור בכפפות.
‫מצחיק מאוד.
‫אבל מה שלא מצחיק זה ‫שאני אאחר למועדון הקריאה.
‫אני אוהבת אותך. אני אוהבת את פיליפ. ‫אני אוהבת את המשימה הזאת.
‫אבל אני... ‫-אני יודעת.
‫אבינו שבשמיים, בבקשה, עזור לבת שלי
‫במסעה למצוא מקום אחר לאחסן ‫-הבנתי.
‫את כל השמיכות. ‫-הבנתי.
‫יש לך משהו גדול יותר?
‫מה את מאחסנת?
‫חלום.
‫הנה ידיעה שהגיעה זה עתה לדסק החדשות.
‫נראה שבצפון טקסס יהיה חג מולד קשה.
‫השירות המטאורולוגי הלאומי ‫פרסם אזהרת מזג אוויר חמורה
‫שתחל משבת ותימשך עד 28 בדצמבר.
‫גשם וברד יהפכו לקרח
‫ככל שנתקרב לחג המולד.
‫רוחות קרות צפויות להוריד ‫את הטמפרטורות אל מתחת לאפס...
‫הגעתם לבובי סונדרס. תשאירו הודעה,
‫ואני אחזור אליכם בהקדם האפשרי.
‫הלו?
‫זאת אשמתי.
‫זאת הייתה תאונה, חמודה.
‫זה בסדר, אימא.
‫את יכולה לקחת אותו הביתה?
‫אני חושבת שאני צריכה קצת זמן.
‫כן, כמובן, חמודה.
‫בוא. בוא, יקירי.
‫אני מצטערת, אבל אנחנו מלאים הלילה, ידידי.
‫כדאי שתנסה ברחוב הרביעי.
‫הלו?
‫כן. כן, מר קמינגס, היי.
‫האמת שאני לא בטוחה כל כך.
‫כן, אני לא חושבת שהיא תבוא גם היום.
‫לא, אני...
‫כמובן, אני יודעת. אני אודיע לך.
‫בסדר. ביי. ביי.
‫חמודה. סינדי.
‫תצטרכי לאכול משהו בקרוב, ‫או שאני אתחיל להיעלב.
‫זוכרת כשאמרת לי שאת שונאת אותי?
‫אין לי הרבה חרטות, ‫אבל בחיים לא אשכח את היום הזה.
‫הדמעות זלגו במורד הפנים שלך.
‫בחרת בשמלה יפה בגוון פסטל
‫לתפילת חג הפסחא.
‫השתגעת על השמלה הזאת.
‫ולקחתי אותה לניקוי יבש
‫ביום שני שלפני חג הפסחא.
‫אבא שלך עזב ביום רביעי.
‫ולפתע כל העולם שלי קרס.
‫אני חושבת שלא התקלחתי שבוע.
‫אז בבוקר חג הפסחא,
‫כשבאת אליי כדי לקחת את השמלה שלך,
‫לא חשבתי עליה.
‫לא חשבתי על שום דבר.
‫ואמרת מה שאמרת, ואני התפרצתי עלייך...
‫חתיכת דרך לחגוג את התחייה.
‫אני מתחרטת על כך שלא אספתי את השמלה.
‫פיליפ
‫ועכשיו לעדכון האחרון ‫על הסופה החורפית המסוכנת
‫שתגיע לצפון טקסס בשבוע הבא.
‫ברשויות ממליצים לכל התושבים להתכונן
‫לטמפרטורות שיתקרבו ל-18 מעלות מתחת לאפס
‫ולמשקעים בלתי סדירים.
‫למרבה הצער, המומחים שלנו צופים כעת
‫שהטמפרטורות הנמוכות ביותר יגיעו לאזורנו
‫בערב חג המולד.
‫תישארו במקום חם ובטוח, תושבי טקסס.
‫תודה. צוותי הכבישים מתמודדים ‫עם הרבה קרח...
‫אימא, אסור לנו לוותר.
‫כולן אינן, מותק.
‫אז נתחיל שוב. ‫-זה לא כזה קל.
‫בטח שכן. האנשים האלה, כמו דיליה ואבא...
‫הוא עדיין שם. כולם שם. ‫אסור לנו לאכזב אותם.
‫נעשה קר מאוד. הם זקוקים לנו.
‫אולי לא נוכל לעזור לכולם, ‫אבל אם נוכל לעזור אפילו לחלק...
‫זאת אחת.
‫כולכם יודעים שהייתה שנה קשה מאוד לי
‫ולמשפחה שלי.
‫לפעמים קורים דברים, ואנחנו מרגישים ‫שאנחנו לא יודעים איך להמשיך.
‫אני ואימא שלי רצינו ‫לקחת דבר עצוב שקרה לנו,
‫ולהוציא ממנו משהו טוב.
‫והרבה אנשים עזרו.
‫הייתה תאונה, אז עכשיו נצטרך להתחיל מחדש.
‫אבל זה בסדר. כמו שסבתא שלי תמיד אומרת,
‫אנחנו צריכים להאמין באלוהים.
‫תהיה סערה בעוד כמה ימים,
‫ואנחנו עובדים קשה במיוחד ‫כדי לעשות כל מה שנוכל כדי לעזור.
‫לחג המולד השנה, יש לי רשימה קצרה מאוד.
‫אני רוצה שאבא שלי יהיה בסדר.
‫ואני רוצה לחלק שמיכה לכמה שיותר אנשים.
‫אז אם מישהו מכם ‫או מבני המשפחה שלכם יכול לעזור איכשהו,
‫נעריך את זה מאוד.
‫ואנחנו חייבים להאמין שנוכל לחולל שינוי.
‫לא משנה כמה הוא קטן.
‫אם נפסיק להאמין בזה, נפסיק לחיות.
‫אלה הרבה שמיכות. ‫-לא רע, נכון?
‫אני שמחה שתפסתי אותך.
‫אחותי הביאה אותן הבוקר. ‫-תזמון מושלם.
‫איך תחלקו את כולן?
‫פיליפ ואני צריכים להפיץ אותן
‫בערב חג המולד, ‫ואנחנו צריכים כמה שיותר עזרה.
‫ידיים רבות מקלות על העומס.
‫והחשש כרגע
‫הוא מה שנראה כמו לילה קפוא במיוחד.
‫כל המדינה נמצאת תחת אזהרת סופת החורף.
‫יש גם חלקים במערב טקסס ‫שהיו תחת סכנת סופת שלגים,
‫וכרגע נראה שהערב עלול להיות קר עוד יותר.
‫בינתיים, תתכוננו לקור, תושבי טקסס.
‫יהיה דצמבר מר שיישברו בו שיאי קור.
‫בטוח שהמשאית מספיק גדולה? ‫-היא הכי גדולה שלהם.
‫ובטוח שאתם רוצים לעשות את כל זה הערב?
‫בערב חג המולד?
‫הסופה לא תחכה לתוכנית טובה יותר. ‫תודה שבאת.
‫אני שמח לעזור.
‫חוץ מזה, בובי היה מכסח לי את הצורה
‫אם הוא היה יודע שאני נותן לכם ‫לעשות את כל זה לבד.
‫בבקשה, חבוב.
‫היי, סליחה על ההפרעה.
‫אדוני הכומר, הגעת.
‫אתם צריכים לראות משהו.
‫מה זאת אומרת?
‫בואו לראות.
‫בסדר.
‫איפה? ‫-ממש בהמשך.
‫מה קורה?
‫היי. שמענו שאתם צריכים עזרה.
‫חג מולד שמח.
‫היי, אני לא רוצה לראות ‫את השמיכות האלה שוב.
‫אז בואו נצא לשטח ‫ונעזור לאנשים להתחמם, בסדר?
‫בסדר!
‫חג מולד שמח. זה בשבילך.
‫חג מולד שמח. ‫-תודה.
‫היי, אתה בסדר?
‫היי. היי.
‫לאט, לאט. זאת הרגל הטובה שלי.
‫אתה בסדר?
‫מצבך גרוע.
‫הנה. הנה.
‫זה משהו קטן בשבילך, בסדר?
‫תודה. תודה, חבר'ה.
‫תחזרו הביתה ותתחממו. זה יחריף.
‫אני צריכה לחלק עוד כמה שמיכות, ‫ואז נתראה בבית?
‫תיסעי לשם וישר הביתה. ‫-בסדר.
‫מוכן? ‫-כן.
‫שלום. הבאנו לכם שמיכות.
‫תודה, חומד.
‫חג מולד שמח. ‫-חג מולד שמח.
‫חג מולד שמח.
‫חג מולד שמח. הנה שמיכה בשבילך.
‫תודה שחיכיתם. הנה.
‫אתה מוכן?
‫חג מולד שמח, פול.
‫חג מולד שמח, בחור קטן.
‫היי, היי, בחור קטן. חכו!
‫חכו! חכו! עצרו!
‫זה הנעדר שאתם מחפשים?
‫פה.
‫הוא היה פה.
‫אתה בטוח? ‫-כן, אני בטוח.
‫בובי!
‫אבא!
‫שמעת?
‫אבא!
‫בובי. ‫-אבא, בבקשה, תתעורר.
‫אבא, בבקשה, תתעורר. ‫-בובי, בובי.
‫תענה לי. בובי, אתה שומע אותי?
‫אבא, אבא, תתעורר. בבקשה.
‫היי, כן, מצאתי את בעלי. ‫-תתעורר.
‫אני חושבת שהוא נפגע. ‫אני בפינת הארטפורד ומזרח הרחוב השלישי.
‫מהרו, בבקשה. ‫-אבא!
‫כעבור שלושה חודשים
‫מה דעתך?
‫אתה מציע לי עבודה, ילד?
‫אני מניח.
‫קיבלנו המון שמיכות יד שנייה
‫שצריך לתקן אותן לפני שנוכל להפיץ אותן.
‫וחשבתי שהתפירה המעולה שלך...
‫אני לא חושבת שתוכלו לעמוד ‫בתשלום המשכורת שלי.
‫כמה את גובה?
‫כדאי שתחשבי על זה. ‫-אני בהחלט אחשוב על זה.
‫רוצה טרמפ?
‫לא, את מכירה אותי.
‫דיליה!
‫המשאלה של פיליפ ‫לחמם לבבות של חסרי בית
‫לאחר שגילו את הייעוד החדש בחייהם,
‫סינדי ופיליפ הקימו ב-2005 ‫את "המשאלה של פיליפ".
‫המלכ"ר שלהם שמבוסס על אמונה ממשיך לגדול
‫הרבה מעבר לאיסוף שלהם בשנה הראשונה ‫של 5,000 שמיכות.
‫כיום הארגון אוסף שמיכות, מזון, ‫ומעל מאה אלף פריטים חיוניים בשנה
‫עבור חסרי הבית בכל רחבי צפון טקסס...
‫בזכות קהילה של בתי ספר, ‫כנסיות, עסקים, ואנשים יחידים.
‫למרות שבובי התאחד עם משפחתו ‫והוא נאהב ודואגים לו,
‫הוא ממשיך להתמודד עם בעיות ‫של בריאות הנפש עד היום.
‫סינדי האמיתית.
‫איזה מגניב.
‫אלוהים, איזה מגניב.
‫איזה כיף לפגוש אותך.
‫את יפהפייה. ‫-את מהממת.
‫את כזאת יפה.
‫תראי אותך.
‫אנחנו אסירי תודה לכם על הסיפור שלכם... ‫-לא, אני.
‫ואנחנו שמחים כל כך לספר אותו.
‫ועשיתם דבר יפהפה,
‫עשיתם דבר אמיץ,
‫ולכבוד הוא לי לגלם את דמותך.
‫תראו. הנה. סינדי באנץ' ואנה קאמפ.
‫באמת. ‫-הדבר האמיתי.
‫תרגום כותרות ‫ליאור צוקרמן