PO RESNIČNI ZGODBI
PRED LETI V FORT WORTHU V TEKSASU
Bova danes kaj ujela?
Če bova preveč razmišljala, bo dolg dan.
Glej! –Ja, tako.
V redu. Ta ti je ušla.
Daj. Še enkrat vrzi.
Tako, ja.
Zdaj bova čakala. V tišini.
Skoraj večja je od tebe. –Vem. Gromozanska je.
Doma spečeva ostriža? –Ja.
Bi lahko v ponedeljek zmagal, če bi ujel tako veliko?
Si v redu, očka?
Ja, miško.
Kaj je v ponedeljek?
Turnir. Mladi ribiči severnega Teksasa? –Saj res. Seveda.
Daj no. –S takim ostrižem boš osvojil pokal.
Če pa boš potegnil ven pločevinke,
bova dobila nekaj denarja na surovini.
Bi bil vesel?
Zelo smešno. –Ne, resno ti govorim.
IZTERJEVALCI GORVIN
Vse je čudovito okrašeno, hrana je odlična.
Prekosila si samo sebe.
Morala bi ostati organizatorka dogodkov. –To si že šestkrat rekla, mama.
Vem … –Drugače se je izšlo.
Samo povem.
Čas je. Pridi. –Prav.
Prišel je, družba.
Prišel je.
Kaj ima mamica za bregom? –Nič.
Si prepričana, da je prišel? –Ja. Vsaj zdi se mi.
Si slišala avto? –Samo še malo.
Presenečenje! –Saj ni.
Pa sva jih.
Ne morem verjeti. Ni mogoče.
Vas je skoraj kap?
Ker mene je … –Kako si grd! Srček. Nemogoč si.
Ti bi ga moral voditi.
Poskušal sem. Rekel sem, da ničesar ne pripravljaš.
Že v redu. –Umakni se.
Vse najboljše!
Lepo te je videti.
Kar stali ste tukaj … –Vse najboljše.
Lepo te je videti.
Dobro vem.
Pred nekaj leti smo šli jaz, Bobby, Derek in Doug
k Velikemu medvedjemu jezeru v Kanadi lovit ribe in taborit.
Zaradi druženja.
Tam smo videli, da so imeli hudo neurje in poplave,
zaradi katerih je bilo vse uničeno.
Vse ladje je razbilo in odneslo. Nismo mogli na jezero.
Pet dni smo secirali vsebino Derekove denarnice.
Žepne družabne igre ne zdržijo.
Rekel sem ti, da jih ne nosi s sabo.
Bobby je ves čas kričal.
Jezil se je, ker je moral biti spodaj brez.
Cyndi mu je namreč pozabila spakirati spodnjice.
No … –Ves teden je bentil.
Se spomnite? "Žuli me. Vse me žuli."
Na koncu smo šli domov in Bobby je spet začel, da nima spodnjih hlač.
"Kako je lahko pozabila ravno to?"
Zlata Cyndi ga je ustavila,
šla do njegove škatle z vabami, jo odprla
in v njej je bilo polno … –Spodnjic.
Očitno se mu ni zdelo tako smešno kot meni.
Se dobro počutiš?
Pridi bliže. Srček, kaj se dogaja?
Je že dobro. Dihaj.
Poglej me. Poglej me, srček.
Vse je v redu. Je že dobro.
Dihaj. Kaj je narobe?
Kaj je narobe?
Prosim, povej. Kaj je narobe?
Tukaj sem. Poglej me.
Dihaj. Je že dobro.
Si v redu?
Ne. –Bi šel noter?
Mogoče bi morala noter. Pojdiva. Pridi.
Pojdiva noter, da boš legel. Takoj se bova vrnila.
Se lahko pogovoriva? –Zbit sem, Cyndi.
Lahko jutri?
Ponavlja se, ne?
V redu je.
Si nehal jemati zdravila?
Bobby, ljubček.
Je že dobro.
Kaj mislite, da je Savel občutil,
ko ga je Bog nagovoril na poti v Damask?
Ga je pekla vest, je obžaloval, se sramoval?
Upam.
Če narediš kaj dobrim kristjanom, je prav, da se kesaš.
Verjamem, da je občutil vse to. Kot bi mi vsi.
Toda ni dovolil, da mu sram ali napuh
branita, da skuša vse popraviti.
Vsi imamo šibke točke, razpoke v oklepu, s katerim se obdamo,
toda če bomo šli ves čas naprej,
tako kot je šel Savel, to ni pomembno.
Lahko pozabimo na to.
Zdaj bom nehal, ker …
Čez pol ure bodo na sporedu Cowboysi.
Bobby, govoriti moraš z mano.
Lahko kričiš, momljaš, samo pogovarjaj se z mano.
Prosim.
Žal mi je.
Kaj počneš? Phillip, zapri okno.
Ampak mami … –Takoj.
Bog te požegnaj, sinko.
Vem, da se nekaj dogaja, ampak ne vem, kaj.
Ko skušam to ubesediti, me je še bolj groza.
Ti je kaj naredil? –Ne, nič takega.
Tako je kot takrat, samo drugače.
Tako mračen je postal.
Dragica, to si z Bobbyjem že doživela.
Vem, da ni bilo lahko, vendar si se s tem spopadla.
Zaradi tega sem te občudovala.
Kaj, če bo tokrat huje?
Kaj, če mu ne bom mogla pomagati?
Zanašaj se na to, da Bog ve, kaj je najboljše zate in za tvojo družino.
Tvoje srce je napolnil do roba,
te obdal z ljudmi, ki te imajo radi in ti želijo pomagati.
Ni vse odvisno od tebe, punčka.
Veš, da boš drugi?
S to vabo sem tolikokrat zmagal, da niti ne štejem več.
Dobro ribo ujemi! Saj bo šlo!
Phil, kje imaš očeta? Ga je sram priznati, da si njegov?
Glejte.
Gotovo vse ribice v Lavonskem jezeru trepetajo ob pogledu na vas.
Preverite vrvice.
Najprej bomo petkrat zavrteli kazalec.
Ti si car, Bobby.
Bobby …
Kaj je narobe?
Nekaj bi ti rad pokazal.
Pridi. Gremo.
Se boš izkazal, mišek? –Ja.
Veliko ribo ujemi, ker sem lačna kot volk.
Saj je ne obdržiš. –Kaj? V čem je potem smisel?
Vsaj pokal dobi, da ga zastaviva za enčilade.
Prav. –Srečno.
Te je tudi ribolova učila mamica?
Dobro, začeli bomo.
Prvi krog je 45 minut. Veselo na ribolov!
Naj vas nič ne skrbi, vse bomo uredili.
Obveščali vas bomo.
Nič takega ni. S fanti poskrbi za to
in skušaj pomiriti …
Greva?
Ne prijemajo vsak dan, sicer bi se temu reklo nabiranje.
Rekel je, da bo prišel. –Vem. Gotovo je moral delati.
Obljubil je. –Pikec, očka te ima zelo rad.
Saj veš, da je moral imeti dober razlog, da ni prišel?
Glej. Gotovo ti želi vse pojasniti.
Z mano je zelo nesrečen …
Prav, Joe. Takoj bom prišla.
Kaj pa je?
Pripni se.
Počakaj v avtu. Takoj pridem.
Je z očkom vse v redu? –Počakaj v avtu!
Bobby, vrni se! –Bobby, nehaj! Ne!
Poglej me, Bobby, prosim. Poglej me, ljubi.
Ob tebi smo. –Je že dobro.
Vem, da ti je težko in se ti zdi, da si čisto sam,
vendar nisi. Jaz sem tukaj.
Me slišiš, Bobby?
Prosim, reci, da me slišiš.
Je že dobro. Je že dobro.
Daj, Bobby.
Je že dobro.
Poslušaj me.
Videla sem, kako se boriš.
Ne poznam močnejšega in pogumnejšega človeka.
Borila se bom s tabo.
Samo k meni se vrni. Bobby, prosim. Prosim.
Nehaj. –Stopi nazaj k meni, Bobby.
Vrni se k meni. Bobby, prosim. Poskrbela bom zate, samo vrni se k meni.
Je že dobro.
V redu je. V redu je. Vrni se k meni.
Je že dobro. –Zdaj si varen.
Ne!
Bobby! –Roke stran!
Jaz sem! –Nehaj, Bobby!
Daj! –Ne, očka!
Je že dobro, Bobby. Je že v redu.
Joe … –Sploh se ne ubadaj s tem.
Bobbyja že dolgo poznam. Marsikaj sva doživela skupaj.
Vem, kaj je prestal. Nisem vedel, da je tako hudo.
Dolgo mu je šlo dobro.
Samo nedavno … –Pomoč mora poiskati.
Bratranec v Amarillu je imel iznenada prisluhe in privide.
Podobno je bilo.
Strah me je, Joe.
Z njim bo vse v redu.
Res. Samo poišči pravega strokovnjaka, ki ga bo pregledal
in mu nudil pomoč. –Poklicala sem dr. Bartleyja.
Jutri zjutraj greva k njemu, pa bomo videli.
Vse skupaj je noro. Bo s Phillipom vse v redu?
Upam.
Dobro. Pojdi k njemu.
Lahko se obrneš name.
Hvala. –Ni za kaj.
Bobby!
Šele štiri ure ga ni.
Ne morete ga še prijaviti kot pogrešanega.
Tudi če bi minilo dovolj časa, pravite, da je sam odšel. Je tako?
Moj mož ni zdrav.
Menite, da je nevaren?
Ne. –Potem imamo zvezane roke.
Imeli ga bomo v bazi. Pozorni bomo nanj.
Večinoma se vrnejo domov.
Bolnišnica? Tajništvo, prosim.
Dober dan. Jaz sem Cyndi Saunders. Z nekom sem govorila o možu.
Poslala sem fotografijo, kot ste hoteli. Zanima me, ali ste jo dobili.
Dobro. Hvala za pomoč.
Bi smela pozneje prinesti letake?
Hvala. Na svidenje.
Ni pomembno, kako padeš, ampak kako se pobereš
Dober dan. Delam za Izterjave Texas Regency. Oprostite, da motim,
vendar skušamo že več tednov priklicati Roberta Saundersa
v zvezi z neplačanimi obroki.
Ker ni bilo odziva, bomo morali žal poročati …
ZAPADLA OBVEZNOST
Je bilo tako dobro, kaj?
Kuhinja je tako prevelika.
Kdo hoče čistiti vse tiste ploščice? Pa stopnice?
Nisi več mladenka. Kolena ti bodo hvaležna.
Cyndi? Cyndi.
Dobro jutro, Marilynn.
Hotela sem te samo vprašati, kako si.
Zelo si prijazna. Dobro sva.
Tako močna si. Na tvojem mestu ne vem, kaj bi …
Marsikomu je še bistveno huje. To je samo začasno.
Pridita v torek na kosilo.
Mami sem ukradla odličen recept za zloženko …
Hvala, ampak nič nama ne manjka. Kajne?
Ja. –Seveda. Če kaj potrebuješ …
Hvala. To cenim.
NA PRODAJ ZASEŽENO
V redu. Vzemi to in to. To podari.
Ne glej me tako.
S kom se pogovarjaš? –Z duhom iz prejšnjega življenja.
Kaj? –Nič.
Pomagaj mi. Tri kupe imam. Vzemi, podari, zavrzi.
Neizprosna morava biti, sicer se bo tvoji babici zmešalo.
Daš to med smeti?
Prav, mami. Bom. –Hvala.
Mišek.
Mami.
Vem, da ga močno pogrešaš.
In vem, da tudi on pogreša tebe, kjerkoli že je.
Ni naju hotel zapustiti. Ni sam kriv, da je bolan.
Nikoli mi ni bilo jasno, kaj vidi v tem.
Mogoče bi pokusila.
Toliko pa ne bi naredila za ljubezen.
Babica!
Sam sedi tam s to butasto frizuro.
Poglej njegov fris.
On je nor. –Vem.
Bi rad igračo? Se boš cmeril brez ateka?
Vrni jo, Bryan! Od mojega očeta je!
Fuj. Upajmo, da norost ni nalezljiva.
Daj še! Še enkrat se norčuj iz mojega očeta!
Psihopat si. Tak si kot on.
Mami, oprosti. Bryan …
Zdaj že tolčeš ljudi? Skoraj bi mu zlomil nos.
Očetu je rekel psihopat. –Kaj sploh ve o tvojem očetu?
Nič. –Tako je.
Pustil si se izzvati.
Zaradi tega sem zamudila dva razgovora za službo.
Za to nisva prosila, lahko pa se odločiva, kako se bova odzvala.
Ga bova kdaj našla?
Mislim, da ga bova.
Do takrat morava prevzeti odgovornost.
Naj bo še tako težko
in naj si še tako želiva kresniti svet po nosu.
Gdč. Saunders. –Ja.
Narobe ste napisali "pozornost". –Sem res?
Tamle.
Pa res.
Črkovalnik.
Kar iskren bom. Nimam se na kaj opreti.
Ja. Zavedam se, da imam malo delovnih izkušenj.
Tukaj piše, da deset let niste delali.
Ja. Mama sem bila.
Polnih deset let sem skrbela za moža, sina in dom.
To je bila moja služba.
Zahtevna je. To vem.
G. Cummings, zavedam se, da moj življenjepis ni blesteč,
vendar sem zanesljiva, zagnana in odločna.
Zmeraj bom točna, ne bom se pritoževala
in lahko se zanesete name.
Glejte, da mi ne bo žal. Poskusiva, vendar morate biti hitri.
Upam, da ste učljivi.
No, pa v redu. Hvala.
In za vsa živila dobimo 10-odstotni popust. Malenkost.
Celo na morsko hrano? –Celo nanjo.
Potem bomo ob torkih jedli jastoga z makaroni in sirom.
Tvoj ulični bojevnik se mora okrepiti. –Bolje, da ne začnem.
Najprej se noče pogovarjati, potem pa je pomanjšani Mike Tyson.
POLICIJA
Halo?
Vem, da vam ni lahko, ga. Saunders.
Stopite z nama.
Sem noter.
Ni on.
Kaj …
Jakna je imela oznako čistilnice z imenom vašega moža.
Bobbyjeva je.
Ste v redu, gospa?
Ja.
Kako je …
Zbolijo, ležejo, shladi se in ne vstanejo več.
Že deževno obdobje je grozno. Ko bo snežilo, bo samo še huje.
Kaj bo z njim?
Njegove sorodnike iščemo. –In če ne boste nikogar našli?
Bo kar izginil?
Brez pogreba, slovesa, brez vsega?
Kje ste ga našli?
Iščete Keitha? To je njegova jakna.
Prosim?
Prepozni ste. Sinoči je šel na zadnjo pot.
Ste ga poznali?
Kdo ste? In zakaj sprašujete?
Moje sožalje.
Gotovo je iskreno.
Prosim?
Zakaj ste prišli, če veste, da je Keith mrtev?
Ni kaj vzeti.
Ne vem. Ne vem. Najbrž …
Ena tistih ste.
Vas je ogovoril pred pisarno in se vrtel okoli vas?
Dali ste mu drobiž in mogoče ostanke hrane.
Zdaj ko je mrtev, vam je hudo. Sem uganila?
Ne. Niti slučajno.
Žal mi je, da vas moram razočarati.
Za nevšečnosti.
Ste si pomirili vest?
Pridite še kdaj.
Ste lačni?
Kaj mislite?
POGREŠAN
Tega ste se prav lotili. Pogledali ste na prave kraje.
Če nočeš, da te najdejo, se lahko v tem mestu marsikam skriješ.
Gotovo se bo pojavil.
Ni vredno.
Keith, torej.
Ste ga poznali?
Nekaj let.
Mislim, da je prišel sem iz New Orleansa, po orkanu.
Je imel družino?
Ja. Nekoč mi je narisal lepo družinsko drevo.
Z nešteto vejami.
In dal mi je številke sorodnikov.
Norčujete se iz mene.
Zakaj vas zanima ubogi Keith?
Ne verjamem, da ste tako dobrega srca, zato lahko nehate nakladati.
Najbrž bi rada vedela kaj več o človeku,
ki sem ga imela za moža, preden so potegnili rjuho z njega.
Noben angel nočem biti.
Toliko napak imam kot drugi.
Ampak čedalje bolj spoznavam, kako nesmiselno je vse.
Keith je bil kar v redu možakar. Nikoli ni preklinjal.
Zmeraj je delil, kar je mogel.
Veliko je pel. Kot da je Marvin Gaye.
Pogrešala ga bom.
Kaj pa vi?
Nimam posluha.
Kakšna je vaša zgodba?
Podobna kot pri drugih.
Služila sem v Kuvajtu. Videla sem marsikaj, za kar bi bilo bolje, da ne bi.
V Wacu sem hotela pozabiti.
Našla sem moškega.
Imela sva hiško.
Zbolel je. Hudo.
Žal mi je. –Meni tudi.
Po njegovi smrti sem se počasi izklopila.
Ni mi bilo več mar.
Ne vem. Kaj več niti ne znam povedati.
Ko te začenja odnašati …
Ne pojdite po moji poti.
Žal mi je. Žal mi je.
To pogosto ponavljate.
Žal mi je.
Lepo, da vam je žal,
ampak vaflji so pravi balzam.
Hvala za večerjo.
Malenkost. Vas lahko kam peljem?
Ni treba. Hoja se mi bo prilegla.
Res? Ni mi težko. –Ne, res ni treba.
Upam, da bo z vašim možem vse v redu. –Hvala.
Delia!
Samo da … Ne vem. Mogoče vas bo malo pogrela.
Mi jo res daste? –Ja. Prosim, vzemite jo.
Res me bo pogrela. Hvala.
Prosim. –Hvala.
Lahko noč. –Lahko noč.
Kje si bila, mami?
V center sem morala skočiti.
Zaradi očka?
Recimo.
Spoznala sem prijazno gospo.
Nekaj ti moram povedati. Upam, da ne boš hud.
Ne.
Se spomniš odeje, ki si jo imel v avtu?
Iz Lake Forka. –Ja.
Gospa, ki sem jo nocoj spoznala,
ni imela veliko, zato sem ji dala tvojo odejo.
Jo je zeblo?
Ja, mišek, res jo je.
Potem jo je potrebovala bolj kot jaz.
Marička, res si dober fant.
Kdo te je vzgajal?
Misliš, da tudi očka zebe, kjerkoli že je?
Upam, da ne.
Ko bi jim vsaj lahko dali vse odeje. Vsem do zadnjega.
Dobro jutro, Cyndi. –Pastor, dobro jutro.
Žal mi je, da se nisem najavil. Klical sem, pa vas nisem dobil.
Ravno sem izvedel, da ste se preselili. Tukaj je lepo.
Med branjem iz Svetega pisma sem se spomnil na vaju,
zato sem vas prišel pogledat.
Kar naprej, prosim. –Hvala.
Močno kavo skuhate.
Mountain Roast je znižana za dolar, če imaš kupon.
Hvala za namig.
Zdi se mi, da imate tudi vi kakšen nasvet zame.
Ne nujno. Bolj vabilo je.
Za poslušanje, refleksijo.
Ne bom moril s Svetim pismom, obljubim.
Sveto pismo sem že prebrala.
Naj vas ne skrbi za naju.
Vsako jutro vstanem in grem korak za korakom. Shajava.
Bog želi več od tega.
Res?
Potem bi moral preprečiti, da moj mož duševno zboli.
Pustil naju je brez ficka.
Moj sin je izgubljen in ne ve, kdaj bo spet videl očka.
Zapustil je mene.
Oprostite. Vem, da ne gre tako.
Vse, kar preživljate, jeza in žalost,
je vgrajeno v nas.
Imamo pa tudi orodja, da to premagamo.
V teh časih ves čas molim, pastor.
Molitve so odlično orodje. Vendar so samo začetek.
V Mercy Valleyju je skupnost, na katero se lahko oprete.
Sprejeli vas bodo ne glede na to, kaj potrebujete.
Lepo, ampak nihče nama ne more dati tega, kar potrebujeva.
Razumem vaše stališče.
Toda iz drugih in njihove vere lahko črpate moč.
Tako bi našli smisel.
Prav.
Nočem biti nevljudna, vendar imava veliko opravkov.
Seveda, Cyndi … –Pospremila vas bom.
Hvala, da ste naju prišli pogledat. Sploh Phillipa.
Načrt ni zmeraj smiseln.
Že ko nekdo govori o načrtu, se zdi, kot da je posul sol na rano.
To vem.
Toda nihče, še najmanj on, si ne želi, da potonete.
Bodite odprti, Cyndi.
Poslušajte, opazujte. Bodite pripravljeni na klic.
Veste, kje me najdete za dodatne nasvete.
Vsa cerkev vam stoji ob strani.
Dobro. –Hvala.
Mami.
Danes sem vam pripravil nekaj posebnega.
Ne bom govoril samo jaz.
Nekdo iz naše skupnosti bi želel spregovoriti
o nečem izjemno pomembnem. –Super ti bo šlo, mami.
Cyndi Saunders, pridite gor.
Hvala, pastor Stevens, da smem danes nagovoriti cerkev.
In hvala vam, da mi boste prisluhnili.
Mnogi poznate mojega moža Bobbyja. Kako ga ne bi?
Nobene maše ni zamudil.
Zmeraj je pomagal, tudi če vas je komaj poznal.
Najbrž ste v zadnjem času o njem marsikaj slišali.
Če povem po pravici, moj mož ni zdrav.
Pred nekaj meseci je izginil.
Ko sem dojela stvarnost tega, sem se želela skriti.
Skriti pred svetom
in celo pred svojimi mislimi.
Težko sem videla tisto, kar sem imela pred nosom.
Potem pa so me spomnili,
da moramo imeti tudi v najmračnejših časih oči odprte.
S sinom sva danes tukaj, da vas prosiva za pomoč.
Ne za naju, temveč za ljudi, kakršen je Bobby.
Za ljudi, ki se počutijo pozabljene in nevidne.
Samo v tem mestu je več kot pet tisoč brezdomnih duš.
Pravijo, da bo zima bridka.
Phillipova želja in moj cilj sta,
da se čisto vsakogar izmed njih dotaknemo s preprosto gesto utehe.
Odejo.
Nisva naivna.
Zavedava se, da imajo ti ljudje ogromno težav.
Veva pa tudi, da je lahko preprosta prijazna gesta začetek.
Prosim, če lahko darujete, bi nama to ogromno pomenilo.
Rada bi povrnila vero tistih, ki so izgubljeni.
To je vse? –V dveh tednih?
Samo to se je nabralo?
Kmalu bodo prazniki. Ljudje so najbrž na tesnem.
Veliko organizacij prosi za donacije. –Ne zagovarjaj jih, srčece.
Mogoče bo naslednji teden več. –Ja, mogoče.
Mogoče je notri kaj denarja.
Imate kaj drobiža?
Cyndi, živjo. –Živjo.
Mizo za tri odrasle in otroka.
Kdo sta tvoja prijatelja?
Moja prijateljica Delia in Paul.
Želim, da ljudje spoznajo tiste, ki jim skušava pomagati.
Zvita je, ne?
Prima zamisel.
Gremo?
Stare gospe iz cerkve pripravijo najboljše mesne kroglice.
Ja? Za pet zvezdic? –Šest.
Po pameti, mali.
Hvala.
O, ja. Zelo ste prijazni.
Southern. Moja hči hodi na Southern.
Res? –Ekonomijo študira.
Gradbeništvo, letnik '82.
Čudovito naselje je bilo.
No?
Pet in pol. –Kaj?
Oprostite, ta fant daje mesnim kroglicam šest zvezdic,
jaz pa največ pet in pol. Kaj vi pravite?
Fant ima mogoče prav.
Jaz bi šel celo do sedem.
Hvala lepa. Zdaj ne bo nehal.
Hvala. –Hvala.
Živjo, Marilynn. Dober dan. –Pozdravljeni.
Saj še imate česnov kruh?
Zate so ga dodatno nabavili. –Terna.
Kako je na časopisu? –Delovno, vendar se ne pritožujem.
Kaj je pa tam?
Cyndi misli z odejami resno.
Ja? Nič ne vem o tem.
Potem ne manjkaj pri mašah.
Duhovito.
Kaj bi imela povedati?
Neizmerno osrečujoče.
Zelo navdihujoča zgodba. –Hvala.
Hvala.
Kaj je najtežje pri tem, kar počneta?
Ljudem odpreti oči, ko si jih zatiskajo.
Je res tako? –Zadel je.
Že če pogledam sebe.
Včasih vidiš samo svoje težave
in pozabiš, da obstajajo ljudje, ki živijo še veliko slabše.
Če bi do božiča zbrali pet tisoč odej, bi to vse odtehtalo.
Ja. Kaj zbiranje odej pomeni tebi?
Ko je moj očka odšel, sem bil jezen, prestrašen, žalosten.
Še vedno sem.
Z mamo mu pomagava tako, da pomagava drugim.
Mislim, da bi bil vesel.
Se strinjam.
Fant v prostem času bere Shakespeara?
Tudi tega bi bil vesel.
FUNDACIJA PHILLIP'S WISH ZBIRAMO ODEJE
KAKO USTVARITI SPLETNO STRAN
V FORT WORTHU ČEDALJE VEČ BREZDOMCEV
BREZDOMCEM OGREJEMO SRCE
PHILLIP SAUNDERS SE BORI PROTI BREZDOMSTVU
Če bi bilo pol mojih uslužbencev tako prizadevnih …
Ne bi imeli na sestankih nad čim nergati.
Še zbiraš odeje? –Tako je.
Lepo, da si prostovoljka.
Lep konjiček je.
Me veseli, da ga podpirate.
Ker si že zdaj moja najboljša uslužbenka,
bi lahko bila hitro pomočnica vodje, če bi to energijo uporabila tukaj.
Vprašaj se, kaj ti več pomeni. Kaj je najpomembnejše?
To se me mogoče ne tiče.
Želim samo, da dosežeš, kar si zaslužiš.
Hvala, Jim. –Kar tako naprej.
Glej, slaven si.
To bo pomagalo. –Škoditi ne more.
Odpeljiva odeje na njihovo mesto.
Kaj pa tem ljudem tukaj? –Dober predlog.
Živjo. Hočeta odejo?
Deliva jih.
Kaj pa tisti tam?
Ja.
Živjo. Iz fundacije Phillip's Wish sva. Odeje deliva.
Ne. –Ne.
Ne? –Ne. Nočem vaše odeje.
Brezplačna je in čista. Prosim.
Nočem je. Nočem vaše odeje. Ničesar nočem od vas.
Samo pomagati sva hotela. –Za koga se imate?
Oprostite.
Za koga se imate?
Urad za namestitve. Kako lahko pomagam?
Cyndi Saunders pri telefonu. Vi upravljate zavetišča za brezdomce v mestu, ne?
Ja, gospa, mi nadziramo vsa zavetišča.
Odlično. S sinom zbirava odeje
in nameravala sva deliti vsako posebej,
vendar to iz več razlogov ni ravno idealno.
Zanima me, ali bi jih lahko kako
neposredno darovala mestnim zavetiščem.
Vse bi zbrala in darovala.
Ne bi smelo biti težav. Imate šale? –Odeje.
Odeje lahko pustite v kateremkoli zavetišču.
Odlično. Morava narediti še kaj?
Za odeje ne izdajamo potrdil. Ne bo težav.
Lepo. Hvala za pomoč, Tray.
Malenkost. Lep dan želim. –Enako.
Model, kako si dobil dvojko pri deljenju ulomkov?
To zna še moja sestrica.
Pozabil sem, da si genij. –Moja najslabša ocena je 3.
Boš povedal, kako bo, ko boš ponavljal peti razred.
Kaj buljiš?
Kaj bi rad?
Oče me je naučil finto.
Za kaj? –Deljenje ulomkov.
Kruh krat kruh, polpeta krat sir.
Upam, da ti bo pomagalo.
Oprostite. –Če bi radi posteljo, smo polni.
Na srečo ne. Dobro novico prinašava.
Zbirava odeje. Na tisoče.
Vem, da bo zvenelo noro, ampak kaj naj s tem?
Kakšen zaboj že, ampak več tisoč? –Dajte no. Brezplačne odeje so.
Na občini so rekli, da jih lahko prinesem v zavetišče.
Gospa, tudi mi hočemo pomagati tem ljudem, ampak …
Kaj hočete reči?
Nimamo dovolj prostora za več tovornjakov odej.
In že tako nas ni dovolj, kaj šele, da bi še delili to.
To je neumno. –Res je.
Za predmete, ki jih krvavo potrebujemo, se utapljamo v birokraciji.
Žal mi je, vem, da niste vi krivi. Samo zelo me jezi.
Dober namen imate. Premalo ljudi se zavzema za to.
Morali bi imeti dovolj odej za obstoječe postelje,
ki jih ni veliko, priznam.
Če bi imeli izdelke za higieno, britvice, dezodorante …
Prav. Bova poskusila drugače.
Hvala, da ste si vzeli čas. –Prosim.
Pridi, mišek.
Motijo se. –Ni dopuščala dvoma.
Raje bi imeli britvice kot naše neuporabne odeje.
Kje imaš sendvič?
V Whataburger sem šel.
Jaz jem pa salamo?
Jaz tudi. Sama sem jih pripravila. Niso tako slabi. Ali pač?
Dobri so. Hvala.
Spremeniva vse? So odeje napaka?
Počasi, mali.
Ko velikokrat prespiš na pločniku, spoznaš,
da je odeja več kot le odeja.
Zime niso hec.
Celo v Teksasu.
Kaj je to?
Prijatelj, to je 3. oklepni konjeniški polk.
Super. –Lepo je.
Hvala. Ponosna sem nanj.
Ste vi to zašili? –Sem.
Lahko še meni kaj? –Seveda. Ampak nisem poceni.
Sem štela ta kup? Sem, ja.
Če boš tako nadaljevala, nas bodo našli pod kupom volne in poliestra.
Si videla moje ključe? –Ne.
Zbirati bi morali rokavice.
Zelo smešno. Ni pa smešno, da zamujam srečanje bralnega kluba.
Rada imam tebe, Phillipa in vajin projekt, ampak …
Vem. –Bog, pomagaj moji hčeri na njeni poti,
da najde drugo skladišče za odeje. –Slišim te.
Imate kaj večjega?
Kaj boste shranili?
Sanje.
Sveže novice.
Severnemu Teksasu se obeta vremensko neprijeten božič.
Meteorološka služba je izdala alarm
za obdobje od sobote do 28. decembra.
Dež in sodra bosta začela ledeneti.
Sunki vetra bodo dosegli …
Bobby Saunders. Pustite sporočilo in poklical vas bom nazaj.
Halo?
Vsega sem jaz kriva. –Po nesreči je zagorelo, srčece.
Je že dobro, mami.
Ga odpelješ domov? Malo časa potrebujem.
Seveda, srčece. Pridi, dragec.
Žal mi je, nocoj smo polni.
Poskusite na 4. ulici.
Halo?
Ja. G. Cummings, dober dan.
Nisem prepričana.
Mislim, da je danes ne bo.
Ne. Seveda. Vem. Vam bom sporočila.
Na svidenje.
Srčece. Cyndi.
Če ne boš kmalu česa pojedla, bom užaljena.
Se spomniš, ko si mi rekla, da me sovražiš?
Ne obžalujem veliko stvari, tistega dne pa ne bom pozabila.
Solze so ti lile po obrazku.
Za velikonočno mašo
si izbrala prikupno pastelno oblekico.
Nora si bila nanjo.
V ponedeljek pred veliko nočjo sem jo nesla v čistilnico.
Tvoj oče je odšel v sredo.
Nenadoma se mi je porušil svet.
Mislim, da se en teden nisem oprhala.
Zjutraj na veliko noč,
ko si prišla po oblekico …
Pozabila sem nanjo.
Na vse sem pozabila.
Potem si mi rekla tisto, jaz pa sem se znesla nad tabo.
Lepo praznovanje vstajenja.
Obžalujem, da nisem šla po oblekico.
Zdaj pa najnovejše o nevarnem zimskem viharju,
ki je naslednji teden napovedan za sever Teksasa.
Pristojni opozarjajo, naj se prebivalci pripravijo na minus 17 stopinj
in nepredvidljive padavine.
Temperature naj bi bile najnižje ravno na našem območju
na božični večer.
Poskrbite, da vam bo toplo, Teksas.
Hvala. Na cestah je poledica …
Mami, ne smeva odnehati.
Ni jih več. –Začniva znova.
Ni tako lahko. –Seveda je.
Ljudje, kot sta Delia in očka …
Še vedno je nekje zunaj. Vsi so. Ne smeva jim obrniti hrbta.
Zelo hladno postaja. Potrebujejo nas.
Vsem ne moreva pomagati, ampak že če bi nekaterim …
To je ena.
Vsi veste, da je bilo težko leto zame in za mojo družino.
Zdi se, da se včasih kaj zgodi in ne znaš naprej.
Z mamo sva hotela iz najine žalostne izkušnje ustvariti nekaj dobrega.
Marsikdo je pomagal.
Imeli smo nezgodo in zdaj moramo začeti znova.
Ampak nič zato.
Kot pravi moja babica, zaupati moramo Bogu.
Ker prihaja vihar, se še bolj trudimo, da bi pomagali.
Za letošnji božič imam kratek seznam želja.
Želim si, da bi bilo z očkom vse v redu
in da bi čim več ljudem podaril odejo.
Če lahko vi in vaše družine kakorkoli pomagate,
bi bili zelo veseli.
Moramo verjeti, da lahko kaj spremenimo, naj je sprememba še tako majhna.
Če nehamo verjeti v to, ne živimo zares.
To je pa veliko odej. –Ni slabo, ne?
Dobro, da sem te ujela.
Moja sestra je prinesla to. –Ravno pravi čas.
Kako boste vse dostavili?
S Phillipom jih morava razdeliti na božični večer.
Potrebujeva čim več pomoči. –V slogi je moč.
Skrbi nas zaradi noči, ki bo ledena.
Za vso državo je razglašen alarm zaradi viharja.
V delih zahodnega Teksasa so izdali alarm zaradi snežnega meteža.
Ta večer bi se lahko še bolj shladilo.
Teksas se mora pripraviti na mraz.
V decembru bodo rekordno nizke temperature.
Imamo dovolj velik tovornjak? –Večjega ni bilo.
In vse to hočete opraviti nocoj, na božični večer?
Neurje ne bo čakalo boljšega načrta. Hvala, da si prišel.
Rad pomagam.
Bobby bi me nalomil, če bi vedel, da ti nisem pomagal.
Izvoli.
Oprostite, da motim. –Pastor, prišli ste.
Nekaj bi vam rad pokazal.
Kaj pa? –Pridite.
Prav.
Kje? –Malo naprej.
Kaj se dogaja?
Slišali smo, da potrebujete pomoč.
Vesel božič.
Teh odej nočem več videti, zato pojdimo tja in ogrejmo te ljudi.
Tako, ja!
Vesel božič. To je za vas.
Vesel božič. –Hvala.
Je s tabo vse v redu?
Počasi. Počasi. To je moja dobra noga.
Si v redu?
V slabem stanju si.
Vzemi.
Nekaj malega ti dam.
Hvala. Hvala, družba.
Pojdite se domov pogret. Še huje bo.
Nekaj odej še odneseva, pa prideva. –Potem pa naravnost domov.
Greva? –Ja.
Živjo. Odeje sva vam prinesla.
Hvala, mišek.
Vesel božič. –Vesel božič.
Vesel božič.
Vesel božič. Odeja za vas.
Hvala, da ste počakali. Vzemite.
Greva?
Vesel božič, Paul.
Vesel božič, mali.
Mali! Počakaj!
Počakajte! Počakajte! Ustavite!
Njega pogrešate?
Tukaj je.
Tukaj.
Tukaj je bil.
Ste prepričani? –Popolnoma.
Bobby!
–Očka!
Slišiš to?
Očka!
Bobby. –Očka, prosim, zbudi se.
Očka, prosim, zbudi se! –Bobby!
Odgovori. Me slišiš?
Očka! Zbudi se, prosim.
Našla sem moža. –Zbudi se.
Mislim, da je poškodovan. Na vogalu Hartfordove in East 3rdove sem.
Pohitite, prosim. –Očka!
ČEZ TRI MESECE
Kaj praviš?
Mi ponujaš službo, mali?
Najbrž.
Dobivamo ogromno rabljenih odej, ki jih je treba popraviti.
Ker si tako vešča igle …
Ne moreta si me privoščiti. –Koliko računaš?
Premisli. –Bom.
Te peljem? –Ne. Saj me poznaš.
Delia!
PHILLIP'S WISH BREZDOMCEM OGREJE SRCE
Cyndi in Phillip sta našla nov smisel življenja
in leta 2005 ustanovila Phillip's Wish.
Njuna neprofitna organizacija še vedno raste
in brezdomcem razdeli veliko več kot 5000 odej.
Danes Phillip's Wish zbira odeje, hrano in druge nujne potrebščine
za brezdomce na severu Teksasa
s pomočjo šol, cerkev, podjetij in posameznikov.
Bobby se je sicer vrnil k družini,
vendar ima še vedno duševne težave.
Prava Cyndi.
Kako sem vesela.
Mojbog, kako sem vesela.
Čudovito vas je spoznati.
Tako lepi ste. –Vi ste božanski.
Luštni ste. –Glejte jo.
Hvaležni smo za vašo zgodbo. –Ne, jaz sem.
Presrečni smo, da jo bomo lahko povedali.
Naredili ste nekaj čudovitega in pogumnega.
Počaščena sem, da vas bom igrala.
Glejte to. Dajmo. Cyndi Bunch in Anna Camp.
Čisto prava. –Pravi posel.
Prevod podnapisov: Renata Kozole
Tehnična obdelava DrSi Partis