‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Fiul meu, artistul.
‎Așa se pare.
‎Când ești pregătit pentru o expoziție,
‎spune-mi și aranjez ‎cu orice galerie din Westside.
‎Bine.
‎Barul hotelului e grozav.
‎Pun mult alcool. ‎Ce-ai zice să chemăm o chelneriță
‎și să comandăm martiniuri ‎și un cocteil de creveți?
‎Să stăm chiar aici,
‎la masa mea preferată, ‎eu și fiul meu preferat.
‎Da, sunt singurul tău fiu.
‎Și nu mănânc creveți.
‎Atunci, calmar.
‎Haide. Ai toată lumea la picioare.
‎Servesc și stridii aici.
‎Hai, sărbătorește cu tatăl tău, da?
‎Bine.
‎Bine. Da.
‎Comandă-mi un daiquiri de căpșuni.
‎Mă face să mă simt ca pe plajă.
‎Bună alegere.
‎Pe plajă.
‎Poftim?
‎Sunt…
‎pe plajă.
‎- Da? ‎- A făcut-o deja?
‎Nu ți-a zis fata ta?
‎Care fată? Ce să-mi zică?
‎Cum care fată? Fata cu un singur ochi.
‎A găsit-o nepotul tău pe Lisa Nova ‎și a eliminat-o?
‎N-am vești de la el.
‎Sincer să fiu, am o presimțire rea.
‎Da, eu cum dracu’ crezi că mă simt?
‎E nevoie să vin ‎să o mătrășesc cu mâna mea?
‎Anunță-mă când ai vești de la James.
‎Doamne!
‎Oprește-te!
‎Foc.
‎Să-i…
‎incendiez viața…
‎Salut, sunt Lou, îl caut pe Alvin.
‎- Alvin. ‎- Salutare!
‎Încă unul, te rog, și pentru el la fel.
‎- Ai o conjunctivită. ‎- Da, e doar un urcior.
‎Au fost două săptămâni ca la nebuni.
‎Am auzit de tipul care a ars ‎în curtea ta din spate.
‎Cum naiba e posibil?
‎Încălzitoare.
‎Țigări.
‎A fost o chestie dementă.
‎E ciudat. Când am auzit ce s-a întâmplat,
‎mi-am adus aminte de o întâlnire ‎cu tine la Spago, abia văzuseși…
‎Cum se chema filmul cu vampirii țărănoi?
‎- În beznă! ‎- În noapte.
‎În noapte.‎ Da, corect.
‎Și mi-ai spus: „Alvin, e nebunie curată, ‎când ies la lumina soarelui…
‎Izbucnesc în flăcări.”
‎E așa de bine.
‎Asta-mi place la tine.
‎Ești înnebunit după filme.
‎Mulțumesc.
‎Apropo de filme…
‎Ai pe cineva disponibil ‎care să regizeze filmul puștiului ars?
‎Da, de fapt, despre asta ‎voiam să discutăm.
‎Cred că ar trebui să ne gândim să i-l dăm ‎fetei care a regizat scurtmetrajul.
‎Parcă spuneai că fata e varză. ‎Orgolioasă, instabilă emoțional.
‎Păi, da, așa și e.
‎Doar e artistă, nu?
‎Doar ca opțiune, ‎înainte să mă întorc la ea.
‎Ca opțiune?
‎Hai să-i dăm filmul înapoi.
‎Eu am zis asta de la bun început, ‎dar tu ai tot dat înapoi.
‎Eu am văzut un talent necizelat ‎în scurtmetraj. Hai s-o sunăm chiar acum.
‎Scuză-mă. Ai putea ‎să ne aduci telefonul, te rog?
‎Da. Scoate-ți agenda de contacte ‎și dă-i un telefon.
‎Nu cred că e disponibilă la ora asta.
‎Poți să-i lași un mesaj.
‎Da, bine.
‎Salut, sunt Lisa. Lasă un mesaj.
‎Salut, Lisa. Sunt Lou Burke.
‎Sunt împreună cu Alvin Sender.
‎Lisa, hai să luăm prânzul!
‎Te-am sunat ca să discutăm cu tine ‎despre știi tu ce.
‎Așa că sună-mă când primești mesajul ăsta.
‎Alo?
‎Salut.
‎Ești acolo.
‎Salut, Lou.
‎Cum te mai simți?
‎De ce mă întrebi?
‎Nu erai bolnavă sau ceva de genul ăsta?
‎Te referi la craniul meu fracturat?
‎Deci ești…
‎Ești bine? Sănătoasă?
‎Sunt sănătoasă tun.
‎Super! Grozav.
‎Tocmai discutam cu Alvin
‎și ne gândeam ‎să te aducem înapoi în echipă. Deci…
‎Ce-ar fi să ne întâlnim noi doi, ‎să vedem dacă reușim să facem asta?
‎De fapt, Jonathan spunea ‎că s-ar putea să vă întâlniți,
‎așa că adu-l și pe el cu tine, bine?
‎După ce îl ajuți cu problema lui.
‎Știi tu, după ce îl faci ‎să-și revină în fire.
‎Și readuci toate lucrurile la normal.
‎De ce aș face asta?
‎Nu vrei să-ți regizezi filmul?
‎De ce aș avea încredere în tine? ‎Încerci să mă omori, la urma urmei.
‎Păi, da… Nu, eu…
‎Înțeleg ce vrei să spui, ‎dar nu vreau să-ți faci griji.
‎Bine? Totul e în regulă.
‎Mi-ai omorât prietenul.
‎Poftim?
‎Nu e totul în regulă.
‎Nu, ești… ești debusolată.
‎Stau chiar lângă cadavrul lui.
‎I-am scos din ochi ‎cuțitul tău pentru scrisori.
‎Să știi că n-am produs eu filmul ăla.
‎Ascultă. Totul e în ordine.
‎Hai să ne întâlnim. Ocupă-te doar ‎de chestia aia cu Jonathan și…
‎Ți-am spus doar.
‎Jonathan îi aparține acum lui Boro.
‎A, și l-am omorât ‎pe tipul ăla trimis de tine.
‎Da?
‎Poți să repeți?
‎I-am sfâșiat beregata.
‎Și am să te omor și pe tine.
‎Unde ești?
‎Super!
‎Eu…
‎Abia aștept să văd cum iese.
‎Și eu.
‎Unde ești?
‎Pentru moment, ‎s-ar putea să fiu mai greu de găsit.
‎Dar aș vrea să-ți prezint un proiect
‎la care m-am tot gândit.
‎E inspirat de o carte. ‎N-a fost publicată încă, dar…
‎E povestea unui tată ‎și a cuiva care-i rănește fiul.
‎Iar tipul ăsta merge până-n pânzele albe
‎ca să se răzbune pe această persoană.
‎Nu se dă în lături de la nimic…
‎ca să omoare această persoană
‎și când o găsește, în cele din urmă…
‎Poți să ghicești cum se termină povestea.
‎Cum ți se pare?
‎Unde ești, Lou?
‎Bine, Lisa. În regulă, baftă!
‎Cum se numește cartea?
‎Răzbunarea lui Bob.
‎E catifelată, nu-i așa?
‎Ce conține?
‎Diverse chestii.
‎N-o să mai vrei în veci să ieși.
‎Salut.
‎Bun.
‎De ce-ai făcut asta?
‎Ce mă-sa-i chestia aia?
‎Care chestie?
‎Bine.
‎Nu trebuia să-mi fi lins broasca râioasă.
‎Am crezut că o să-mi arate unde e Lou.
‎Nu.
‎Ai zis că, dacă ling broasca râioasă, ‎văd unde-mi sunt dușmanii.
‎Nu.
‎Poftim? Așa ai spus!
‎Nu!
‎Ritualul face asta.
‎Broasca râioasă e doar prima parte. ‎La fel ca tocana balché.
‎Broasca e otrăvitoare.
‎Ritualul e și mai periculos.
‎Dar acum, că te-ai otrăvit, ‎trebuie să-l duci la bun sfârșit.
‎Trebuie să faci exact ce-ți spun.
‎Altfel, în circa șase ore…
‎o să mori.
‎- Veronica, ai încredere în mine. ‎- Lou…
‎Bine? Fă-ți bagajul, ‎pleacă de acasă, du-te altundeva.
‎Unde să mă duc?
‎La salon. La maică-ta.
‎Viziteaz-o pe Brenda. I-ar prinde bine ‎puțină companie după divorț.
‎Brenda e prin păduri, în căutare de sine.
‎- Nu te duce la Brenda. ‎-‎ Bine. Merg la cumpărături.
‎- Folosește MasterCard-ul. ‎-‎ Lou, unde e Jonathan?
‎- ‎Ai ceva vești? ‎- Ascultă, o să-ți explic.
‎Nu-ți face griji pentru Jonathan.
‎- Bine? O să-l găsesc. ‎-‎ Să nu-mi fac griji pentru Jonathan?
‎- Fă bine și găsește-le naibii. ‎- Asta… Trebuie să închid.
‎Nu se poate să-l fi omorât.
‎Poftim?
‎E imposibil ca fata aia ‎să-i fi venit de hac nepotului meu.
‎Așa mi-a zis. Că l-a omorât. Nu știu.
‎Lasă-mă cu asta.
‎Fata aia nu mi-a omorât nepotul.
‎Bine.
‎O să descâlcesc singur rahatul ăsta.
‎Poftim?
‎O să încep iar s-o iau razna?
‎Lasă asta. Ești pe cale să mori. ‎Concentrează-te.
‎Bine. Zi-mi ce am de făcut.
‎Păi, prima e magia sexului. ‎Apoi urmează magia sângelui.
‎Magia sexului?
‎Da, descătușează energia sexuală.
‎Nu-ți face griji, te descurci singură. ‎Nu trebuie să mai implici pe nimeni.
‎Dacă te temi de asta, ‎stai să ajungi la magia sângelui.
‎Nu mă așteptam la asta.
‎Poftim?
‎Se pare că nu te poți descurca singură.
‎Am văzut un ou cu patru gălbenușuri.
‎Nu mă simt bine.
‎Cred că mi se face rău.
‎Nu, doar începi să mori. ‎E posibil să devii și puțin euforică
‎pe măsură ce sufletul ‎ți se desprinde de corp.
‎Dacă o să verși, ‎anunță-mă, te rog, ca să nu mă uit.
‎Cu pisoii e altceva.
‎Bine, la ușa cui putem bate ‎pentru niște magie sexuală spontană?
‎Ești de la machiaj? Nu, e deja aici.
‎Cine ești?
‎Sunt Lisa.
‎- Am venit să vorbesc cu Roy. ‎- Îmi pare rău, trebuie să revii
‎- …altă dată, încă se pregătește. ‎- Ce se petrece? E Lisa Nova?
‎Da, eu sunt.
‎Am nevoie de ajutor ‎cu niște magie sexuală!
‎Ai o energie destul de puternică acum.
‎Da.
‎E de la otravă.
‎Roy, ar trebui să te urc într-o mașină ‎în 20 de minute.
‎Lasă-ne puțin, Stacey.
‎N-ar trebui să fii aici.
‎N-aș fi aici dacă nu aș avea ‎mare nevoie de ajutorul tău.
‎Dar, dacă vrei să plec, plec.
‎- O să plec… ‎- Nu. Nu, e…
‎Doar că…
‎Eu… Am forțat limitele toată viața mea.
‎Am condus mașini de curse pe stânci, ‎cu 160 km/h,
‎am sărit din avioane,
‎am făcut tot felul de nebunii. ‎Probabil că ar trebui să fiu mort.
‎Dar…
‎Dar să înfășor un cadavru ‎într-o perdea de duș
‎și apoi să-l arunc ‎împreună cu prietenii tăi? Adică…
‎Asta…
‎M-a făcut să mă gândesc ‎că poate trebuie să fac lucrurile altfel.
‎Știi? Fiindcă nu vreau să fiu cretinul
‎care dă cu piciorul la toate.
‎Știu că-i prostesc, ‎dar sunt nominalizat la un Glob de Aur.
‎Eu. Și…
‎Toată viața am încercat ‎să fac ceva de genul ăsta și…
‎Eu…
‎Cred că ești nemaipomenită.
‎Și absolut genială.
‎Dar…
‎mă sperii, Lisa.
‎- Ăsta e adevărul. ‎- Nu.
‎Nu. Îmi pare rău, ‎vreau să te ajut, dar habar nu am
‎ce preț va trebui să plătesc.
‎Oriunde mergi, oamenii mor pe capete.
‎Nu cred că de mine ți-e frică.
‎Ți-e frică să nu pierzi controlul.
‎Dar nu trebuie să-ți fie frică.
‎Te înțeleg, Roy.
‎E doar sex.
‎Stacey, ocupă-te de machiaj. Vin imediat.
‎Du-te.
‎Acum!
‎Toată lumea, afară din acasă! ‎Acum! Haideți, valea!
‎Cred că aici e puțin mai intim.
‎Ca să funcționeze, trebuie să am orgasm.
‎Asta nu va fi o problemă.
‎Și tu trebuie să ai orgasm.
‎Asta nu va fi o problemă.
‎- Harry? ‎- Crăciun fericit, Frank!
‎Imediat!
‎Salut.
‎Pot să te ajut?
‎Așa sper. ‎Sunt un prieten al Lisei. E aici?
‎De ce-ar fi aici?
‎Acasă la ea nu e.
‎Dar știi cine e acolo?
‎Tipul ăsta.
‎Pe permis scrie că locuiește aici.
‎Aici locuiește.
‎Locuia.
‎Ce vrei să spui?
‎Îl caut pe nepotul meu, James. ‎I se mai spune și Jimmy.
‎Știi unde e?
‎Nu știu cine e nepotul tău.
‎De unde să știu unde e?
‎Din câte știu, ultima dată ‎încerca s-o omoare pe Lisa.
‎Am început să-mi fac griji, ‎fiindcă nu mai știu nimic de el.
‎Cred că ai legătură cu toate astea.
‎Știu că ești implicată ‎în ceea ce face Lisa.
‎Și-s tare prost dispus.
‎Așa că, dacă n-o găsesc,
‎s-ar putea să decid ‎să te trag pe tine la răspundere.
‎Acum…
‎Eu și Jimmy luăm micul dejun împreună ‎în fiecare dimineață.
‎Azi n-a apărut.
‎Știi unde e?
‎E în viață, nu?
‎Da.
‎Grozav. Du-mă la el.
‎Jonathan?
‎Salut, amice.
‎Salutare!
‎Eu sunt.
‎Sunt tata.
‎Bine.
‎Te înțeleg.
‎Bine.
‎Hai să… Să plecăm de-aici, ce zici?
‎Să mergem.
‎Da?
‎Îți place jucăria? Bine!
‎Bun, vino.
‎Vino, amice.
‎Știu. E amuzantă, nu?
‎Haide, amice. Vino.
‎Da.
‎Cred că euforia ta…
‎mi se transmite și mie.
‎Iisuse!
‎Ce dramatic a fost!
‎Cu plăcere.
‎Chiar mă sperii, să știi.
‎Mersi că mi-ai salvat oricum viața.
‎Și tot vreau să joc în filmul tău.
‎Da.
‎S-ar putea să-l recuperez zilele astea.
‎Muy bueno,‎ Roy.
‎Sfinte…
‎Iisuse Hristoase! ‎Ce dracu’ caută aici? Băga-mi-aș!
‎Trebuie să mergem.
‎Magia sângelui. Ești pregătită?
‎Scuze, ai zis „magia sângelui”?
‎Da, să mergem.
‎- Super, așa mă gândeam și eu. ‎- Bine. Ce trebuie să fac?
‎Trebuie să mănânci carnea ‎unui bărbat mort în floarea vârstei.
‎Ca sfânta împărtășanie.
‎Nu puteți rămâne aici după ce plec.
‎Cum adică în floarea vârstei?
‎Nu bătrân.
‎Cum e…
‎Am pistol.
‎Nu.
‎Am pe cineva care e mort deja.
‎Jimmy n-ar veni aici.
‎Lisa a făcut-o.
‎Poftim?
‎Nu eu am făcut-o.
‎Ce nu ai făcut tu?
‎Lisa a făcut-o.
‎Te rog.
‎Te pot ajuta s-o găsești.
‎Orice ai nevoie.
‎Te rog.
‎Lisa a făcut-o.
‎Te rog.
‎Ce vrei?
‎Îți amintești, Jonathan?
‎Mai ții minte?
‎Aici am venit când ai absolvit colegiul.
‎Bine.
‎Ăsta ești tu.
‎Jonathan.
‎Și ăsta sunt eu, tata.
‎Iar ea e maică-ta.
‎Mama.
‎Creveți.
‎Creveți?
‎Vrei… Vrei creveți?
‎Creveți.
‎Putem lua un cocteil de creveți. ‎Putem lua niște…
‎Grăbește-te.
‎Nu prea vreau să fac asta.
‎Haide. Ba sigur că vrei. ‎Da, vrei. O să te ajut.
‎Vino. Ești dezorientată din cauza otrăvii.
‎Asta îți doreai.
‎Ai fost ocupată.
‎Nu pot.
‎Așteaptă în bucătărie. Mă ocup eu.
‎Bine. Te ocupi tu.
‎Stai. Cum… Cum adică?
‎Îți pregătesc masa.
‎Sărmanul băiat.
‎Ai niște lapte?
‎Lapte?
‎De ce?
‎Îl amesteci cu ouăle ca să fie pufoase.
‎Lisa?
‎A, da, aia e doar trapa ‎din dormitorul meu.
‎Ignor-o.
‎De ce face așa?
‎E ceva acolo, jos, din lumea de dincolo.
‎Dacă entitățile astea ‎pot apărea oricând vor,
‎ca în seră, mai devreme,
‎de ce tot bat atât ‎și nu ies pur și simplu la iveală?
‎Pentru că aici e nevoie de efort.
‎Aici, le e greu și să te atingă, ‎darămite să-ți facă rău.
‎Numai să nu cobori acolo.
‎Am terminat.
‎Toacă legumele.
‎Adaugă oul ciudat și sudoare de sex magic.
‎Și o ureche de om.
‎Acum mănâncă.
‎Chiar nu vreau să mori.
‎Tot ce-mi doream era să fac un film.
‎Lisa, lucrurile se vor aranja. ‎Îți promit că voi avea grijă de asta.
‎Drumul cotește, ‎dar destinația nu se schimbă.
‎Bate cineva la ușă.
‎- La ușa adevărată. ‎- Nu.
‎- Merg să răspund. ‎- Trebuie să mănânci.
‎Lisa!
‎Bună.
‎- Lisa Nova? ‎- Da?
‎Bună, sunt Alvin Sender.
‎Salut.
‎- Bună, te superi dacă intru? ‎- Da.
‎- Știi cine sunt? ‎- Alvin Sender.
‎Da, grozav.
‎Știu că Lou te-a contactat, ‎dar voiam să te cunosc personal.
‎- Bună. ‎- Bună. Ce voiam…
‎Deci ce voiam să spun e…
‎că știu că Lou vorbea despre posibilitatea
‎de a te aduce să-ți regizezi filmul,
‎dar voiam să fie oficial.
‎Și, mă rog, sunt banii mei, așa că asta e.
‎Super.
‎Grozav.
‎Trebuie să discutăm câteva lucruri, ‎dar dacă nu e un moment potrivit…
‎- Nu e. ‎- Bun. În regulă.
‎Atunci ce zici să bem ceva ‎mâine după-amiază, la The Grill?
‎- Mi-ar plăcea. ‎- Super.
‎- Pe la 15:30, 16:00? ‎- La 16:00.
‎- Așa rămâne. Abia aștept. ‎- Și eu.
‎Și eu. Și felicitări, Lisa.
‎Ți-am spus eu. Destinația nu se schimbă.
‎Mănâncă.
‎De dragul meu, te rog.
‎- Mișto geacă. ‎- Dispari!
‎Eram doar politicos.
‎Nu mai ai timp.
‎Nu pot.
‎Era cel mai bun prieten al meu.
‎E mai mult ou, am pus foarte puțin din el.
‎Parcă i-aș fi sacrificat viața ‎pentru filmul meu afurisit.
‎Tu ești jaguarul?
‎Ea te-a trădat.
‎Iar tu ai căutat-o în tot acest timp.
‎Și pe tine.
‎Nu îți amintești?
‎Tu ești ea.
‎Nu ți-am văzut niciodată chipul.
‎Pot să-ți văd fața?
‎Asta e fața mea.
‎Boro te va trăda.
‎Fură sângele meu din corpul tău.
‎Fără tine, e slabă.
‎Otrava a dispărut.
‎Fă ce trebuie să faci. Apoi…
‎Vino și caută-mă.
‎Lisa!
‎Lisa! Lis… Stai!
‎Oprește! E bine aici!
‎Lasă-mă aici!
‎Auzi! Ia uită-te la chestia asta!
‎Nu-i demențială limuzina asta?
‎Să-mi frec una… Am câștigat!
‎Nu-i nebunie curată?
‎Știi, e haios. Fiindcă toți…
‎Toți ne gândim la chestia asta mereu
‎și ne prefacem că nu ne pasă, ‎dar n-ai cum să nu ți-l dorești. Știi?
‎Și eram entuziasmat, fiindcă astă-seară…
‎Astă-seară am fost…
‎M-am bucurat că un lucru ‎pe care mi l-am dorit toată viața
‎și pentru care am muncit mult
‎urma să mă facă să simt ‎dracului din nou ceva, nu?
‎Și n-am simțit
‎niciun rahat, la dracu’ să mă ia.
‎Și am tot așteptat să simt ceva.
‎Dar nu mă puteam gândi ‎decât la după-amiaza asta.
‎Cu tine.
‎Și la cum tu ești singura
‎care m-a făcut să simt ‎că poate o să fie bine.
‎Și că vreau să fiu…
‎în viață.
‎Și…
‎Vreau doar să mă simt din nou așa.
‎Urcă!
‎Urcă naibii!
‎Dă-i drumul!
‎Ești teafără? Ești în regulă?
‎Ce dracu’ a fost asta?
‎Subtitrarea: Lucia Popovici