‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bună.
‎- Bună. ‎- Salut, somnoroaso.
‎Nu ți-a spus nimeni că cine se trezește ‎de dimineață departe ajunge?
‎Cum e plăntuța pe care ți-am dat-o?
‎Nu mai e așa de mică?
‎E sălbatică, la fel ca tine.
‎Ce e asta?
‎Bună, sunt vecina de deasupra.
‎Întrebare ciudată: ai o plantă bizară ‎care îți crește prin tavan?
‎Ce mama dracului?
‎Iisuse, bei apă de la robinet?
‎Nu-mi plac musafirii nepoftiți. ‎Mai ales când e vorba de tine.
‎Uite. Apa verde înseamnă ‎țevi de cupru ruginite.
‎Efectiv te otrăvești și habar nu ai.
‎Arăți fabulos. Radiezi.
‎Ai febră?
‎Ce dracu’ cauți aici?
‎Te sun de trei zile și nu răspunzi.
‎Ai fost aici ieri.
‎Nu, sunt sigur că am fost acum trei zile. ‎Te-am lăsat să-mi smulgi părul pubian.
‎Deja a crescut la loc. E… ‎Am mult testosteron.
‎Da, în orice caz, am așteptat să-și facă ‎efectul blestemul ăsta al tău, dar…
‎până acum, nimic.
‎Foarte dezamăgitor.
‎Îmi aduce aminte de copilărie…
‎când eu și vărul meu am primit ‎un artificiu.
‎Eram tare entuziasmați.
‎Urma să ne dăm mari pe stradă
‎și îmi și imaginam ‎o explozie de foc și zgomot și…
‎Când a venit momentul, l-am aprins…
‎Și am așteptat și am tot așteptat…
‎Futu-i!
‎Nimic.
‎Era o făcătură. Fuseserăm trași pe sfoară.
‎Asta-i o lecție despre așteptări.
‎Poate că e ceva cu care te chinui și tu.
‎Uite, n-am venit să te sâcâi.
‎Te-am tot sunat ca să-ți ofer ceva ‎ce chiar ai putea aprecia.
‎Ce anume?
‎O slujbă.
‎Să fii asistenta mea.
‎De ce naiba aș vrea așa ceva?
‎Fiindcă așa încep oamenii.
‎Așa învață dedesubturile industriei ‎și-și fac relații.
‎Vei fi implicată.
‎Poți chiar să propui idei.
‎Nu vrei să iei parte la proces?
‎Nu vrei să iei parte la…
‎asta?
‎LOU BURKE REVINE CU „MORT MÂINE” ‎UN ALT CANDIDAT LA OSCAR: E MAGIC
‎Ăsta e filmul meu.
‎Se preconizează ‎că va avea „încasări magice”.
‎Poate că, din greșeală, ‎a fost opusul unui blestem.
‎Da.
‎Felicitări.
‎Și știi ceva?
‎Într-un an sau doi, ‎vor scrie același lucru despre filmul tău.
‎Mă rog, despre filmul meu, ‎bazat pe conceptul tău,
‎dar toți vrem să aibă succes, nu?
‎Toți avem de câștigat din asta.
‎Asta înseamnă să produci un film, nu?
‎Nu mai veni nepoftit aici, bine?
‎Mai gândește-te.
‎Hai să luăm prânzul săptămâna asta. ‎La localul cu sushi.
‎Adio!
‎Joi.
‎Îmi pare rău de artificiul tău, ‎dar viitorul arată bine.
‎Futu-i!
‎LOS ALTOS ‎HOTEL ȘI APARTAMENTE
‎Nu.
‎Mișto apartament.
‎Chiar ți-ai pus amprenta pe locul ăsta.
‎Ce-i asta?
‎Vai de mine!
‎Mă bucur că ai venit.
‎De ce nu suferă Lou, ‎așa cum ai zis că va suferi?
‎Mă invită la prânz. Îmi scoate ochii.
‎Ce le dai plantelor ăstora?
‎Au crescut și mai rapid decât credeam.
‎Am trecut pe la tine să văd ce mai faci.
‎Spune-mi, cum îți mai merge? ‎Ce se mai întâmplă?
‎De ce nu-mi zici tu mie?
‎Ce dracu’ mi-ai făcut?
‎Ți-am spus. Te-am conectat cu el.
‎Da, și eu sunt cea care suferă.
‎O grămadă de rahaturi mi se întâmplă mie.
‎Iar el nu pățește nimic.
‎La ce rahaturi te referi?
‎Am coșmaruri.
‎Coșmaruri pe care le aveam în copilărie.
‎E posibil ca ritualul…
‎să amplifice anumite temeri ‎sau suferințe psihice
‎de dinaintea întâlnirii noastre.
‎Iar chestia despre care ziceai ‎că va dispărea…
‎Nu pleacă nicăieri. Simt cum mă urmărește.
‎E înfricoșător.
‎Când va înceta asta?
‎Dacă vine iar la tine, ignor-o.
‎Se poate arăta, ‎dar e captivă în partea cealaltă.
‎N-ar trebui să te poată răni.
‎„N-ar trebui”?
‎Te pot proteja.
‎Eu sunt Boro.
‎Ia și vezi-ți de viață.
‎Ia prânzul cu Lou.
‎Nu. Nu fac așa ceva.
‎Haide, zău acum.
‎Dacă ți-aș spune ‎că în cursul acestui prânz…
‎e posibil ca Lou să capete ‎o afecțiune neplăcută?
‎Cum mănânci o balenă?
‎Știi zicala asta?
‎Înghițitură cu înghițitură.
‎Mândria e ca un cașalot mare, ‎plin de cicatrici din luptele cu Kraken.
‎Nu se duce pe gât din prima.
‎Dar…
‎Scuză-mă.
‎Ai avut două zile în care să înghiți ‎creatura aia marină enormă.
‎Timp berechet să te gândești bine ‎la oferta mea generoasă, așa că…
‎Ce-ai de gând?
‎Te bagi sau nu?
‎Știu de ce vrei să lucrez pentru tine.
‎Fiindcă ești un talent promițător
‎și vreau să devii ‎tot ce poți fi ca artist.
‎Nu.
‎Fiindcă Jules Brandenberg ‎e o glumă obosită și știi bine.
‎Așa că vrei să mă aduci, ‎cu salariul minim, presupun,
‎și să-mi culegi ideile bune,
‎fără să mă creditezi, pentru versiunea aia ‎pervertită a filmului meu.
‎Ce zici de producător asociat?
‎Primesc un titlu onorific?
‎În timp ce trogloditul ăla ‎stă pe scaunul regizorului?
‎Jules…
‎fie că-ți place sau nu, ‎a câștigat dreptul ăsta, are experiență.
‎A regizat mai multe videoclipuri muzicale ‎de mare succes.
‎Da, trebuie să fie ținut de mână ‎și să i se deschidă ușile, dar…
‎Pot face eu asta.
‎La asta mă pricep.
‎Un exemplu. O dată pe lună ‎organizez proiecții la mine acasă.
‎Vin oameni importanți.
‎Avem una și săptămâna viitoare. ‎Vine și Jules.
‎Va fi prezent cel puțin un director ‎de studio important.
‎Dacă joci cum trebuie…
‎poți veni la următoarea proiecție.
‎Să te întreb un lucru.
‎Dacă Jules trebuie ținut de mână, ‎de ce îl mai angajezi, Lou?
‎De ce nu-mi dai filmul înapoi?
‎De ce e așa de neconceput?
‎Lisa…
‎Ce nu pricepi tu deloc…
‎Ce nu înțelegi tu…
‎Lisa…
‎Fir-ar să fie!
‎Bea apă.
‎Eu…
‎Beau apă.
‎Exact asta făceam chiar acum.
‎Nu, știi ce trebuie să faci? ‎Să sugi o lămâie.
‎Nu. Trebuie să scoți limba.
‎Sau fă gargară cu apă sărată.
‎E…
‎Asta… Jenant.
‎Sughiț, în puii mei?
‎Sughițul e nașpa.
‎Freacă. Vreau să văd clăbuci.
‎Pomeneai de alt ritual, ‎cu o broască râioasă.
‎- Ar grăbi procesul? ‎- Nu putem folosi broasca râioasă.
‎- De ce? ‎- E prea periculos.
‎Prea multă magie cu sânge și sex. ‎Te-ar putea ucide.
‎Atunci dă-i o amibă ‎care să-i mănânce creierul
‎sau un păianjen brazilian ‎care să-i întărească scula până-i cade.
‎Îmi place asta pentru Lou.
‎Ține.
‎Mergi și usucă-te.
‎Aud voci, văd chestii de coșmar…
‎iar el se alege cu un sughiț?
‎Lisa, eu…
‎Aveam o altă viață înaintea ăsteia
‎și m-am agățat de ea,
‎am făcut ceva ‎ce nu mai poate fi îndreptat.
‎Ești blocată în trecutul tău.
‎Dacă nu te eliberezi de el…
‎nimic nu va funcționa.
‎Vreau să sufere.
‎De-a binelea.
‎Acum.
‎Planta pe care ți-am dat-o a făcut flori?
‎Dacă găsești vreuna,
‎ia-i polenul
‎și introdu-i-l în corp.
‎Să i-l introduc în corp?
‎Da. Pune-i-l într-o băutură, ‎în fund, oriunde.
‎În corp să fie.
‎Bine. Și ce efect are?
‎Va acționa ca un catalizator.
‎Îi va provoca durerea pe care o vrei.
‎Bine.
‎Iisuse, aici erai!
‎Scuze. Îmi pare rău.
‎Ce cauți aici?
‎Băga-mi-aș!
‎Chiar e gol.
‎Am verificat toată clădirea ‎și nu mai e nimeni.
‎Știu.
‎Asta era aici înainte?
‎Nu.
‎A crescut printre scândurile podelei ‎din apartament.
‎Ce fel de plantă agățătoare ‎crește în jos, prin podea?
‎Să știi că e chiar drăguță.
‎Auzi, îmi stă bine sau dau impresia ‎că mă străduiesc prea mult?
‎Unde ai găsit floarea?
‎Nu te mișca.
‎Ce?
‎E un afurisit de vierme înăuntru.
‎A, da.
‎Răspund eu.
‎Casa Lisei Nova. ‎Cu cine doriți să vorbiți?
‎Sunt Roy Hardaway. Lisa e acolo?
‎- Așteptați. ‎- Mulțumesc.
‎Te caută o vedetă de film.
‎Ia te uită, bună.
‎Vrei să sari cu parașuta cu mine ‎în weekendul ăsta?
‎Nu, nu vreau să sar cu parașuta cu tine.
‎Dar sărituri în apă? ‎Am o ambarcațiune lângă insula Catalina.
‎Ești cumva invitat la un eveniment ‎acasă la Lou Burke… în weekend?
‎Ah, da. Proiecția de sărbători, sigur.
‎Grozav. O să am nevoie să mă iei cu tine, ‎ca partenera ta.
‎Păi… deja am cam…
‎Păi, spune-i că n-o mai placi.
‎- Așa, din senin? ‎- Da.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎- Presupun că rămâne stabilit. ‎- Super. Ne vedem.
‎Pa.
‎Măi să fie…
‎Ia te uită la tine.
‎Doamne! E cutremur?
‎Nu cred.
‎Sunt sigură că asta nu era aici înainte.
‎Ești sigură?
‎Da, sunt sigură.
‎Tu m-ai ajutat să mă mut. ‎Ai văzut ușa asta de vas de pirați?
‎Nu sunt… Nu-mi aduc aminte.
‎Ce dracu’ e locul ăsta?
‎Iisuse, bine. Stai să te ajut.
‎Bun. La trei. Ești gata? Unu, doi, trei.
‎Bine. Încă o dată.
‎Unu, doi, trei.
‎Deci…
‎de ce te-a sunat Roy Hardaway?
‎Mergem la o chestie sâmbătă.
‎Vrea să mi-o tragă.
‎Da?
‎Și cum o să te îmbraci?
‎CASA DE DISCURI CAPITOL
‎E jigodia de Jules Brandenberg.
‎Deci așa îți câștigi drepturile.
‎Mai zi-mi ‎de ce ai ținut neapărat să fii aici.
‎Sunt o masochistă socială.
‎Mă excită să merg unde nu sunt dorită.
‎Nu ești dorită?
‎Îmi pare rău că te dezamăgesc, Lisa Nova,
‎dar un talent ca tine ‎e mereu bine-venit în casa mea.
‎Mai ales când vii la brațul ‎unui domn atât de chipeș.
‎Mersi că ai adus-o, Roy.
‎Bun venit. Distracție plăcută!
‎- Cum merge blestemul? ‎- E în curs de desfășurare.
‎Roy! Omul meu!
‎Cred că vei fi nominalizat la un Glob.
‎Păi, da. Nu se știe niciodată.
‎Am un proiect perfect ‎pentru tine și Charlie Suede.
‎Trebuie să stăm de vorbă. Acum.
‎Lisa!
‎Denise, ea e Lisa.
‎Ce dracu’ cauți aici?
‎Îmi plac petrecerile.
‎Prietena ta Denise se simte bine?
‎E moartă.
‎Zâmbește, Denise.
‎Lisa Nova!
‎Vino încoace!
‎Haide, vino. Pe aici.
‎Ți-i prezint pe prietenii mei. ‎Lisa, ea e Leslie.
‎- Îmi pare bine. ‎- Bună.
‎- Jody Heights. ‎- Salut.
‎Desigur. Da.
‎Jody, după cum probabil știi, e…
‎E șeful cel mare ‎la o companie mică numită Columbia.
‎Da.
‎Întâmplător, Lisa e, ‎deși este abia la început,
‎o scenaristă și o regizoare genială.
‎Știți presimțirea aceea
‎care-ți ridică părul la ceafă
‎atunci când găsești în sfârșit ‎un diamant neșlefuit?
‎Cât de curând,
‎prezic eu,
‎Lisa Nova vă va ridica părul la ceafă.
‎Da? Păi, dacă Lou spune că ești pricepută, ‎înseamnă că așa e.
‎Mulțumesc.
‎E adevărat.
‎Bun, să mergem în sala de proiecție. ‎Filmul începe îndată, ‎ándale!
‎Salut. Bine ai revenit.
‎Ai mai făcut rost de părul ăla pubian?
‎Da, dar nu a avut efectul dorit.
‎Nasol.
‎Mă mir că ți-ai călcat pe mândrie ‎ca să te întorci aici.
‎Mândria mea nu are de suferit ‎dacă sunt arestată.
‎Da. Nu, adică să vii tocmai în seara asta.
‎- Nu-i cam ciudat? ‎- Ce-i ciudat la seara asta?
‎Adică…
‎Ce film proiectează, Jonathan?
‎În regulă.
‎Bine ați venit cu toții! Crăciun fericit!
‎Mă bucur să vă văd pe toți.
‎Mersi că ați venit, ‎că v-ați amintit adresa.
‎E…
‎Aici erai!
‎Bun, e puțin diferit săptămâna asta.
‎Și mai scurt decât de obicei.
‎O să vă arăt un filmuleț ‎pe care l-am înșfăcat întâmplător
‎de pe pupitrul unui asistent.
‎Nu vă mint.
‎E cam neșlefuit,
‎dar sper că veți vedea ce am văzut și eu,
‎adică promisiunea unui film de proporții.
‎Și, din fericire,
‎avem un regizor foarte talentat,
‎care va face lucruri mărețe cu el.
‎Haide, Jules.
‎Bună. Salut, oameni buni.
‎Pentru cei care îmi cunosc ‎doar videoclipurile muzicale,
‎numele meu e Jules Brandenberg.
‎Îi mulțumesc lui Lou Burke ‎că mi-a acordat o șansă.
‎Sunt foarte bucuros că voi regiza ‎lungmetrajul creat pe baza
‎acestui scurtmetraj experimental ‎interesant și promițător găsit de Lou.
‎Știți…
‎Scurtmetrajul vi s-ar putea părea ‎înșelător de simplu,
‎dar să știți că e o sămânță ‎pentru atâtea idei mărețe
‎care pot fi fructificate,
‎subiecte precum Oedip, Electra, Prometeu.
‎Deci…
‎Abia aștept să duc ‎aceste elemente mai departe.
‎A, da, scurtmetrajul se numește ‎Ochiul lui Lucy,
‎dar probabil că vom schimba titlul.
‎Jules, doamnelor și domnilor. Jules. Bine?
‎Deci sunteți gata să vedeți filmul?
‎Da!
‎- Sunteți gata să vedeți filmul? ‎- Da!
‎Bine, îl puteți vedea.
‎Mă duc… O să-i dau drumul.
‎Știai că va proiecta filmul tău?
‎OCHIUL LUI LUCY
‎Te distrezi?
‎Intră.
‎Închide ușa.
‎Fă-mi o favoare, nu-i spune ‎nevesti-mii de cocaină.
‎Îmi pare rău dacă a fost puțin ciudat ‎pentru tine,
‎dar, la drept vorbind, nu te-am invitat.
‎Haide, voiai să fiu aici.
‎Ține.
‎Nu-i multă, dar tot e bună.
‎Am mai adus eu.
‎Doamnele mai întâi.
‎Nu vreau.
‎Haide, zău acum.
‎Pot priza singur cocaină,
‎dar nu pot priza singur cocaină ‎când mai sunt cu cineva.
‎E absolut jalnic.
‎Mi se pare corect.
‎Incredibil!
‎Iisuse!
‎Cu ce naiba e amestecată?
‎Dealerul meu e foarte imprevizibil.
‎Pe bune dacă nu.
‎Futu-i, trebuie să mă duc acolo.
‎Salut.
‎Încercam să mă ascund.
‎Scuze, am o… Cred că am o… ‎M-o fi înțepat ceva sau…
‎Simțiți vreo înțepătură sau ceva?
‎- Nu. ‎- Nu? Eu simt o…
‎O fi vreo alergie alimentară.
‎Cred că e… Futu-i!
‎Pardon. Da.
‎Scuze. E totul în regulă. Doamne… ‎Băga-mi-aș!
‎E de-a dreptul… E chiar, da…
‎O fi o alergie alimentară sau ceva. ‎Știi ceva?
‎- Să sperăm că nu e molipsitor. ‎- Nu cred.
‎Nu cred. Adică nu avem…
‎Ajutor!
‎Sfinte Sisoe!
‎Chemați poliția!
‎Haideți, cineva!
‎- Înapoi! ‎- Chemați un medic!
‎Se pare că până la urmă ‎n-o să-ți regizeze filmul.
‎Nu voiam să se întâmple asta.
‎Ba da, voiai.
‎Abia începem.
‎Subtitrarea: Lucia Popovici