SERIÁL NETFLIX
Alex?
Jste tu?
Tady Regina.
Haló?
Neslyšíš, že někdo klepe?
Haló?
Jo.
- Můžu nějak pomoct? - Je tu Alex?
- Kdo se ptá? - Regina.
Občas mi uklízí na Fisherově ostrově dům.
Neobjevila se čtyři týdny.
- Odkud máte tuto adresu? - Z Value Maids.
Je doma?
Ne. Není tu.
- Nevíte, kdy se vrátí? - Ne.
Víte, ona… si u mě doma nechala notes.
Tak jsem jí ho chtěla vrátit.
Dejte mi ho. Dám jí ho sám.
Nechci se vás dotknout, ale chtěla jsem jí ho vrátit sama.
Osobně.
Chci vědět, že je v pořádku.
Je v pořádku.
Je tady za dveřmi a kroutí hlavou, že ne.
Nechce vás vidět.
- Alex? Hej… - Díky, že jste přišla.
Dáš mi ho?
Nemusíš dávat adresu všem.
Dáš mi ten notes?
Kradu ti ho snad?
Seane, můžeš mi dát ten notes?
Je tady, cvoku.
Proč je Maddy ještě v pyžamu?
Už se budeme oblíkat.
Jsou čtyři. To je fakt trapný.
Někdo je za dveřma a ona není oblečená?
Je to tu jako na smetišti.
Je to dítě, Alex. Má být na večeři oblečená.
Máš pravdu.
Hned ji vykoupu.
To je fakt hezký.
Osm, devět, 10, 11, 12, 13, 14, 15.
- Chceš se podívat na Candy a Sandy? - Ano.
Připomeň mi…
tohle je Candy a tohle Sandy, že?
Ne, tohle je Sandy a tohle Candy.
Sandy a Candy.
Tohle je Sandy a tohle Candy.
Takže jsou obě Candy?
- Ne. - Tohle je Sandy?
Ne, to je Candy.
Nevyrostly od včerejška?
Asi bychom se měly jít koupat.
A určitě bychom neměly…
skákat do louží.
Možná jsem cvok, ale tvrdím,
že Hawks letos vyhrajou divizi, s ním, nebo bez něj.
Jasně, jseš cvok.
Tak jo, lidi, jídlo.
Pojď sem, beruško. Děda tě dá do židličky.
To je ono.
Seane, podáš mi další pivo?
Jasně. Alex, co piješ ty? Limču?
Alex?
Alex, co budeš pít?
Nic, děkuju.
- To je ale dobrota. - Zásluha Shari.
Já jsem jen poslíček.
Všechny vás pozdravuje. Dnes má moc práce s dvojčaty.
Voní to bezvadně. Díky.
- Nepomodlíme se? - Kam jdeš?
- Nemám hlad. - Hej,
tvůj táta přinesl domácí jídlo.
Prostě se necítím dobře, natáhnu se.
Teď budeme jíst.
V pořádku. Necháme jí něco, je toho dost.
Hele… Chováš se hrozně.
Nechci jíst, Seane.
Sedni si.
- Já nechci… - Sedni… si.
Omlouvám se.
Kde jsme skončili?
Pomodlíme se?
Jo.
Požehnej nám, Hospodine, tyto dary, které jsme nabyli
díky tvé velkorysosti
- skrze Krista, našeho pána. Amen. - Amen.
Jdeme na to.
- Dáš si jedno? - Jo.
Tohle je dobrý.
- Ty máš dítě? - Jo.
Ale už spí. Musíme být potichu.
Promiň. Nebudu na ni sahat.
Jsou moc hezké, Mads.
Proč jsi doma tak brzy?
Vyhodili mě.
Cože?
Ve čtvrtek při zavíračce jsem špatně sečetl prachy.
Zase?
Nech toho.
Chci vidět, jak bys počítala blbý stodolarovky ve 4.30 ráno.
Zavolej Philovi a vysvětli mu to. Má tě rád.
Jo, jenže mě vyhodil Phil.
Podle něj piju za barem.
- A piješ? - Ne, Alex.
Kupuju si panáky od štamgastů.
Takhle pracujou barmani. Tak se vydělávaj peníze.
Teď bys mi měla zvednout náladu.
Řekni, že všechno bude dobrý.
Já nevím, jestli všechno bude dobrý.
Anebo to děláš naschvál. Abych se cítil ještě hůř. Díky.
Nechci, abys něco cítil. Prostě jen reaguju na tuhle zprávu.
Až se rozjede tesařina, jsme za vodou.
Potřebujeme jídlo pro dceru.
Možná jsi mě neslyšela, Alex. Právě jsem přišel o práci.
Místo šesti piv jsi mohl přinést jídlo.
Krucifix!
Maddy?
Hej, Maddy?
Maddy.
Maddy?
Hej, Maddy?
Maddy?
Alex? Nic se neboj.
Zlatíčko.
Nic mi není.
Maminka je v pořádku.
Nic mi není. Maminka je v pořádku, ano?
Mrzí mě to.
Půjdeme odsud pryč, ano?
LEVNÉ PALIVO - OLDFIELDS
Mohla bych si od vás půjčit mobil?
Díky. Omlouvám se, nevěděla jsem, komu zavolat.
Není zač.
Můžete nás vyhodit na Hurley Avenue 351?
Nechcete radši ke mně domů?
Mám připravený pokoj pro hosty.
Musím na tuhle adresu, jestli to nevadí.
Hej. Neměla bych jít s vámi?
To nejde. Díky.
Zdravím. Pojďte dál.
Stejný obrázek.
Jsou ve všech pokojích, holčičko.
Tak jo.
Promluvíme si ráno, zatím uděláme příjem.
První, co musím vědět, je, jestli jste zraněná,
nebo potřebujete ošetření.
- A Maddy? - Ne.
Dáte mi mobilní telefon?
Žádný nemám.
Nevím… nevím, co mě to napadlo? Nic jsem si nepřinesla.
Nemám žádné peníze ani Maddyiny věci. Nemám nic.
- Přinesu vám pyžamo. - Díky.
Nevím, jestli se tu smí používat pravá jména.
To je na tobě.
Mé pravé jméno je Alex.
Mé pravé jméno je Danielle.
Mami, mami, mami.
Víla se vrátila.
Pojď, mami.
Zase přišla snídaňová víla.
Děkujeme, jídlová vílo.
- Já vím, co to je. - Co to je?
Sirup.
Jak se jmenuje jídlová víla, mami?
Jídlová víla?
No ne…
Zdravím.
- Jak je? - Jak dlouho jsem tam byla?
Pár dní.
Mám někoho informovat, že jsem tu? Ze zákona?
Zákon vám dává 21 dnů, abyste mu sdělila, že jste v azylovém domě.
Slečno Maddy. Jak se ti dnes vede, beruško?
Za pár minut začíná herní skupina pro děti jejího věku.
Chtěla by sis jít hrát?
Chceš si pohrát s dětmi, Mad?
Dnes je umění a dovednosti.
A my projdeme příjem a pak vás vezmu na nákup.
Vezmete mě na nákup?
Minule jste měla věci s sebou, takže jste to asi neviděla, že?
Ne. Tady vzadu jsem nebyla.
Některé ženy si sem přinesou jen to, co mají na sobě.
Tak jsme zřídili tohle.
Je to butik,
vše z druhé ruky, darované, mírně používané.
V rohu je dětské oddělení.
Tohle je Brandi, taky tu žije.
Pomůže vám, kdybyste měla otázky.
- Nemám žádné peníze. - Všechno je zdarma.
Cenovky jsou prázdné, jen dekorace.
Žádné ceny.
Tenhle butik není pro veřejnost.
Jen pro naše obyvatelky, aby si vybraly, co se jim líbí,
a zase si zvedly sebevědomí.
Ano?
Užijte si to.
Ahoj. Jsem tu, kdybys potřebovala.
Jakou máš velikost? Na jaro máme víc věcí vzadu.
Já sem zajdu potom. Ale díky.
Nic sis nevybrala.
Když já nevím, co…
Zůstaň tam. Není třeba se ukvapovat.
Stačí jen pár základních věcí.
Kalhoty, trička,
ponožky, mikiny.
- Jakou velikost má tvé dítě? - Čtyři-T nebo pět-T.
Máme tu pro ni prima věci.
Má ráda jednorožce?
Jo.
Když sem holky přijdou poprvé, jsou z toho hotové.
Po tom, čím si prošly, mají kompletně pocuchané nervy.
Když jsem tu byla poprvé, trvalo mi týdny vzpomenout si na svou oblíbenou barvu.
Proč je tu pokladna, když je všechno zadarmo?
Kvůli normální atmosféře.
Není normální.
Jsem tu, abych předstírala prodavačku
a ukládala to do falešných tašek.
A teď vezmete sůl a nakreslíte na papír obrázek.
Máme tu pro vás jeden opravený mobil, teď dorazil.
Úplně čistý. Jen váš.
Samozřejmě, že až ho zprovozníte, musíte jít volat ven.
Telekomunikační úřad má nouzový program
zlevněného volání pro lidí z azylových domů.
Ale jako v dalších případech vládní pomoci je to samá administrativa.
Naťukáte číslo sociálního pojištění.
Víte ho?
Nejsem si jistá, jestli jsem připravená…
Určitě tam na mě čekají zprávy od něj.
Tak tam nebudeme dávat email.
Dnes jde jen o aktivaci mobilu.
A…
tohle číslo nebude nikde evidované? Nedá se nikde najít?
To číslo máte jen vy.
Prosím, zanechte po zaznění tónu vzkaz.
Ahoj, mami. Tady je Alex. Já…
Chvilku jsem neměla mobil
a nevím, jestli jsi mě třeba nesháněla,
ale tohle je mé nové číslo.
Nikomu ho prosím nedávej.
Jen mě zajímá, jak se máš,
a… to je všechno…
Mám tě ráda. Ahoj.
Cokoliv, ale jen organické.
Regino?
- Kdo je to? - Pardon, tady Alex.
Alex, vaše hospodyně.
Alex. Promiňte. Myslela jsem, že je to ten chlapík z e-shopu.
Pořád mi volá.
- Zdravím vás. - Dobrý den.
- Jak se máte? - Dobře.
Omlouvám se.
Říkala jste, že můžu zavolat kdykoliv. Doopravdy?
- Už jste tu někdy byla? - Ne.
- Díky. - Sycenou, nesycenou?
- Pro mě sycenou. Pro vás taky? - Ano.
A superhorké flat white, hezky čerstvé.
Jistě. Dnes šéfkuchař přidal do menu jedinou věc.
Smaženého mořského okouna s chřestem a topinamburovou gremolatou.
Díky.
Jste můj host, tak si prosím dejte, na co máte chuť. Do toho.
Po tom, co jste pro mě udělala, bych vás měla pozvat já.
Ale já vás pozvala první…
- Sluší vám to. - Díky.
Tohle… je poprvé za 16 dní, co jsem opustila azylák.
Vysazovala jste mě před azylovým domem.
A jaké to je, být venku?
Zvláštní.
Chcete odsud pryč?
Ano, prosím.
Četla jsem ten váš notes, co jste si nechala v mé kanceláři.
Taky mě to napadlo.
Nejdřív jsem myslela, že jste ho nechala pro mě, jako ručně psaný dárek.
Ale u Domu pubického ochlupení
mi došlo, že jste ho zapomněla
a že vám lezu do soukromí.
Jenže jsem ho nedokázala odložit.
Jste fakt dobrá.
Díky.
Kdo je Pornodům? Tenhle pár fakt musím vidět.
Nikdy neřeknu.
Já jsem Dům u krávy.
- Ještě jsem vás neznala. - V pořádku.
V mém domě jste omdlela hladem a já vám nezaplatila,
nepoznala jsem vás na ulici…
Můj dům byl pojmenován příhodně.
Jo, ukradla jsem vám psa,
vypila kvalitní víno a vlezla do vířivky.
A pozvala si kluka z Tinderu.
Fakt?
Jo, ale nic nebylo, protože jste přišla domů dřív.
Proč jste měla notes v mé kanceláři?
Přes váš počítač jsem se hlásila na vysokou, když jste spala.
Na kterou?
Montana College of Fine Arts.
- A vzali mě. Dostala jsem stipendium. - Skvělé. Kdy pojedete?
- Nepojedu. - Proč ne?
Já… jsem neodpověděla, nekomunikovala s nimi.
Jo, to je snadné napravit. Chcete jet?
Jo, ale je to moc drahé, i se stipendiem, takže…
Stačí studentská půjčka. Všichni je mají.
A Sean by mě nikdy nepustil…
Ne, moment. Proč by do toho mluvil?
Četla jsem ten notes. Nemá žádná práva.
- Máme střídavou péči. - Říká kdo?
Soud, právníci.
Víte, že jsem právnička, ne?
Ano, jste velká obchodní právnička.
Korporátní. Ale mám kolegyni, přes rodinné, která je sakra dobrá.
Takže zjistěte, jestli vás pořád chtějí.
Já jí napíšu a zkusím s ní domluvit schůzku.
Nemůžu si ji dovolit, Regino.
Ano, nikdy by si peníze nevzala.
Proč jste ke mně tak hodná?
Třeba nejsem kráva.
Zdravím. V březnu jste mě přijali
a dostala jsem stipendium, ale kvůli rodinným problémům
jsem nemohla zareagovat.
Myslíte, že ještě není pozdě? Skvělé. Jaké je to číslo?
Zdravím. Nevím, jestli potřebuji studijní, nebo kvestora. Pomůžete?
Jak se dostanu ke svému účtu na stipendijní centrále?
Potřebuji stipendijní formulář.
Jak poznám, jestli mám PIN?
Vše v pořádku?
Ano. Vůbec mi nepsal.
VIDĚLA JSEM INZERÁT DÁM 10 NA HODINU
JESTLI TO PLATÍ, OZVĚTE SE
Díky.
- Dobrý den. - Dobrý.
- Alex, uklízečka. - Dík, že jste přišla. Penny.
Viděla jste poznámku, že můžu dát jen 10 dolarů?
Ano.
Nemám žádné vybavení, stejně bych nemohla chtít víc.
Víte, já…
Až to uvidíte, asi budete chtít víc,
proto chci, abyste pochopila, že víc nemám.
Nemůžu si to vůbec dovolit.
Jenže brzy budu rodit, tak mě sestra založila.
Jasně.
Můžu jít dál?
Je to mé malé tajemství.
Moc se omlouvám.
Ne. Není třeba.
Můžete se na to vykašlat.
Ne.
Jste má první zákaznice.
Ani náhodou se na to nevykašlu.
Pak už to bude jen lepší.
Pomůžeš jí balit?
Ahoj.
Jsem Alex.
To je Stu.
Nemluví.
Moc mě těší, Stu.
Mám dvě další, ale jsou ve škole.
Benji a Samara.
Chci pro děti něco lepšího. Opravdu.
Jasně. Já tomu věřím.
Nic se neděje.
Psala jste v tom emailu, že balíte?
Ano. Stěhujeme se v sobotu, do menšího bytu.
Proto potřebuju vaši pomoc. Sama to nezvládnu.
Ne.
Vím, že to vypadá hrozně.
Ale je to dětství mých dětí. Nechci ta léta hodit za hlavu.
Vy…
Potřebujete prostor, aby mohly růst.
Pomůžu vám.
Dobře.
Ještě jednu.
Musíte skončit. Čas vypršel.
Další dvě hodiny vám zaplatit nemůžu.
- Tím se netrapte. - Ne. To není správné.
Už jsem se do toho moc zabrala, nejde mě zastavit.
Do toho, Stu.
Mockrát díky.
Díky.
Jsem členka podpůrné skupiny pro kompulzivní hromadění.
Hrozně špatně sháníme uklízečky.
- Mohla bych vás doporučit? - Ano. To by bylo fajn. Díky.
Bezva. Děkuji.
NEZNÁMÉ ČÍSLO PENNY MI O VÁS ŘEKLA
KDY BUDETE MOCT UKLÍZET
NEZNÁMÉ ČÍSLO ZDRAVÍM… JSEM KAMARÁDKA PENNY.
KOLIK BERETE??
NEZNÁMÉ ČÍSLO MŮŽETE VE ČTVRTEK? VELKÝ DŽOB!!
Zdravím.
Dobrý den. Mám dotaz na rodinné bydlení.
Budu na denním studiu, ano.
Kolik potřebujete na zálohu?
Je nějaká možnost jednání v případě finančních těžkostí?
Můžete mě spojit s tím úřadem? Flexibilní sazba?
Mně by vyhovovala nula.
To by bylo skvělé, ale nemám trvalé bydliště.
Pošlete mi to emailem? Dalo by se to urychlit?
Volám kvůli digitálnímu podpisu na dlužní úpis pro studentskou půjčku.
Pomůžete mi?
Ano. Mám to tady. Je to 45612.
Bezva. Jak brzy budou peníze k dispozici?
Když jdu na letní semestr, tak kdy?
Langleyová je mé dívčí jméno. Bydlení od 7. června. Skvělé.
Jak to pokryju? Přes stipendijní centrálu? Jo. Pošlete mi formulář emailem?
Díky.
Prokristapána. Co je to za smrad?
Majitel vzadu nechal krabici mlíka.
- Kolik má najeto? - 314 tisíc.
Dám vám 400.
Prodáno.
Co říkáš našemu novému autu?
- Dáme mu jméno? - Smrdutý koláček.
Smrdutý koláček?
Co třeba Nefrit, kvůli barvě?
- Smrdutý koláček. Smrdutý koláček. - Tak jo.
Tak ti dáme jméno Smrdutý koláček. Ano?
Jestli to má být naše auto, tak jedna věc chybí. Co ty na to?
„Shoop“! „Shoop“!
Už jsem tu, už jsem tu, už jsem tu Tak holky, jakou mám slabinu
Je to tak Jsem v pohodě
Hledím si svýho
Nabeton, jen koukám kolem A nechápu
Přísahám, že koukám Má neteř je svědek
Brácha si to rozdal A ta vypadá
Hustě, hustě To musím říct
Nestydím se říct si o číslo
Rajda? Ne, to mě netankuje
Víš, co chci, lehce přejdem k věci
Cejtil jsem to Tak jsem nasadil svý grify
Pak mě napadlo Že bych to zkusil místo něj
Za prvé: váš manžel vám nemůže bránit ve stěhování
do Montany, nesmí.
- Nepotřebuju jeho svolení? - Ne.
Jen ho vyrozumíte, že odjíždíte.
Dáme dohromady vyrozumění o změně bydliště a doručíme mu ho.
Jakmile to odsouhlasí, pozměníte rodičovský plán. Pak jste volná.
A když nebude souhlasit?
Obecně má 30 dní na vznesení námitky.
Když to udělá, vezmeme to k soudu.
Dobře.
Jenže já nemám 30 dní,
6. se musím odstěhovat z azyláku
a chtěla jsem jet rovnou do Montany,
protože tak bych si nemusela platit provizorní bydlení.
Proto jsem si zařídila letní kurzy
a složila zálohu na bydlení a další věci.
Předpokládáte, že Sean vznese námitku?
Ano.
Dobře. Když se vzepře, vypustíme na něj právnickou bombu.
Hodíme na něj zákaz kontaktu. Tedy zákaz přiblížení.
A požádáme pro vás
o nouzové opatrovnictví Maddy, protože je násilník.
Bezpečnostní nástroj.
- Tohle můžu? - Ano.
Stačí to rozjet.
Nahlásíme ho na policii, možná i za ohrožení dítěte.
Zažalujeme ho za emoční stres.
Rozdrtíme mu duši. Jen to chce čas.
Nejrychleji se dostanete na léto do Missouly tak,
že podepíše oznámení o změně lokace.
Ano.
Kdo mu ho doručí?
Někdo jiný. Žádný strach. Máme na to doručovatele.
Můžu já?
Já nevím, jestli… Víte…
Je to rozumné?
Můžu to udělat na veřejnosti. Jen…
Já…
Chci mu to říct.
Ať vidí, že už z něj nemám strach.
Kde jsme?
- Jdeme někoho hledat. - Koho?
Mami.
Propána. Maddy.
Chybělas mi.
Ukaž tu svou dědičnou jiskru v očích.
Vidím ji. Pořád tam je.
- Bože. Mám tě ráda. - Ahoj, mami.
Ahoj.
Nevěděla jsem, že jsi ve městě.
Nikdy jsem neodjela.
- Jen jsem myslela, že… - Myslela.
Co sis myslela ty o mně, Alex?
Že když tě Basil dostal z ústavu, tak tady nebudeš.
To se pleteš.
Použila jsem Basila, aby mě vytáh z vězení, kam mě dostala dcera,
a pak jsem ho odkopla.
Mám spravené auto. A novou práci.
Jsem moc šťastná.
- Co se to tu děje? - Miláčku…
- Máš pauzu? - Ne.
To je má dcera a její dcera.
- Ty jsi babička? - Ne. Má dcera má dceru.
- Lásko, zákazník. - Jo. Promiň, zlati.
Vteřinku. Zdravím.
Tuhle krásu vytvořil slavný místní umělec.
A jsou jen za 50 dolarů. Jsou naprosto božské.
Jen ti chci říct, že jsem
teď velmi vyrovnaná. Jako umělkyně jsem na vlně.
A nemám na tebe čas,
protože ke konci dne toho máme moc, spousta práce.
Jasně. Můžu přijít později?
Mám ti to říct na rovinu, Alex?
Nechci s tebou mluvit.
No tak, mami.
Můžu tě pozvat na pivo, prosím?
Fajn. Ale večer jedeme do Portlandu.
Protože Micah tam má ráno boudu na bleším trhu.
Jasně. Kdy se vrátíš?
- Zlato. Zákazník. - Ano, zlato.
Nevím. Někdy odpoledne.
- Co v šest? - Jo. Proč ne?
Ahoj, zlatíčko.
- Paulo. - Jo, broučku. Už jdu.
- No tak. - Musím pracovat. Měj se.
Zdravím. Máte parádní klobouček. Ten je boží.
Tohle je kvalita.
- Falešná hotovost, nebo falešná kreditka? - Falešná hotovost.
To je krásná modrá.
Nebeská modř. Má oblíbená.
Ne kobalt. Ne námořnická. Nebeská.
Ahoj.
Promiň, že jdu pozdě.
- Dáš si kafe, než si promluvíme? - Ne, díky.
Moc ti to sluší.
Kvůli tobě ne.
Co je v té obálce?
Právní dokument.
Já a Maddy se stěhujeme do Montany. Jdu na vysokou.
Sehnala jsem bydlení
a taky školku pro denní studenty.
Pro nás ideální. Odjíždíme příští týden.
To je vyrozumění o změně lokace. A pero k podpisu.
Kde je Maddy teď?
- Nebudeme smlouvat… - Chci vědět, kde je má dcera.
Nemůžeš ji zase držet jako rukojmí někde v azyláku.
Je v bezpečí.
Podle zákona mi musíš umožnit vidět mou dceru.
Nemusím.
Mně to vyhovuje a pro Maddy je to dobré.
- Podepiš to a můžeme jít. - Ne.
Ne, ani náhodou nedovolím, abys jela s mým dítětem do Montany.
Prokazuju ti laskavost, když ti dávám tuhle šanci,
místo abych tě vláčela k soudu.
Když nepodepíšeš, skončí to pro tebe špatně.
Pro mě špatně?
O tobě soudkyně minule řekla, že jsi nezpůsobilá.
Tentokrát je to jinak.
Mám skvělou právničku, postará se,
aby ses ke mně ani k Maddy nikdy nepřiblížil na tři metry.
Vím, cos prováděl.
Vím, že z toho mám PTSD.
A vím, že už se mnou nikdy nebudeš manipulovat.
Takže se uvidíme u soudu.
Nevidělas chlapa foukat sklo,
takže nevíš, jak je to smyslný.
Mají prakticky rty na skle.
Rty na skle.
A je to nebezpečné. Měla bys vidět, jak to Micah dělá.
Dělá ukázky.
- Takže je to teď tvůj přítel? - Jo, to by se mu líbilo.
Pořád mi říká, že mě miluje.
Ale…
Víš, s Basilem jsem se spálila.
Takže s Micou to neuspěchám.
Navíc kvůli spoustě pošahanejch důvodů ještě žije se svou ex.
Mohli bychom ještě dostat pár chipsů zdarma?
Každopádně…
už jsem ti říkala o kolektivu?
- Ne. - Jsem teď jeho součástí,
je to špičková skupina výtvarníků…
Víš…
Jsou to Micovi přátelé, ale teď jsou i moji.
Samí malíři a sochaři,
bydlíme spolu, jíme spolu…
- Kde bydlíte? - Mají takový…
loft dole u vody, v Port Renfrew.
Tak mi tam zařídili rohový pokoj.
Mám krásný výhled. Přijeď se podívat.
Ale musím ti říct, že lepší už to být nemůže.
Celý den se věnuju umění. A chodím pozdě spát.
Dívám se na hvězdy. Povídám si s přáteli umělci.
- Vypadáš fakt spokojeně, mami. - Taky jsem.
Jo. Celá ta věc s Basilem pro mě byl zlomový bod.
Tak trochu…
Tak trochu teď prožívám něco podobného.
Ano?
Jo.
Já…
Asi jsem ti to už říkala, ale…
Jak jsem tehdy mluvila o Montaně.
Jo.
Tys zase opustila Seana.
Ano. Jo. Stěhuju se do Missouly.
Příští týden.
A…
Jdu na vysokou.
Páni.
Můžeš si to dovolit?
Ne.
Ne, nemůžu. Ale…
Vzala jsem si studentskou půjčku. Dál budu uklízet domy.
A mám rodinné bydlení.
A taky jsem našla školku pro Maddy…
Jenom tak.
Vypadnout odsud.
Co ty na to?
Bože…
Víc hrdá už být nemůžu.
No…
Víš…
Mám zásluhu na tom, že jsem tě naučila jít za světlem.
Mám právo se chvástat, ne?
- Budu se chvástat. - Díky, mami.
Hej. Lidičky.
- Má dcera jde na vysokou. - No tak, mami…
Panebože.
Kde parkuješ? Doprovodím tě.
Ne. Dobrý. Jsem až tamhle, zlato.
Ono mi to neuškodí. Protáhnu si nohy.
- V pohodě. Dej za mě pusu Maddy. - Mami, doprovodím tě.
Proč to tak dramatizuješ?
- Zopakujeme si to ještě před odjezdem? - Jasně, děvče. Tak jo.
- Dobrou. - Dobrou, podivínko.
Co to máš vzadu?
Jen pár krámů na blešák, znáš to.
Bylo to fakt prima a díky za pivo.
Vyřiď Maddy můj pozdrav. Dobrou.
Překlad titulků: Petr Miklica