‎UN SERIAL NETFLIX
‎Alex?
‎Ești acolo?
‎Sunt Regina.
‎E cineva?
‎Nu auzi că bate la ușă?
‎E cineva?
‎Da.
‎- Te pot ajuta cu ceva? ‎- Alex e aici?
‎- Cine întreabă? ‎- Regina.
‎Îmi face curățenie uneori, ‎pe Fisher Island.
‎N-a mai venit de o lună.
‎- De unde ai adresa asta? ‎- De la Value Maids.
‎E acasă?
‎Nu. Nu e aici.
‎- Știi când se întoarce? ‎- Nu știu.
‎Păi, și-a… lăsat carnetul la mine acasă.
‎Speram să i-l înapoiez.
‎Dă-mi-l mie. I-l dau eu.
‎Da, scuze, nu vreau să sar calul, ‎dar speram să i-l înapoiez ei.
‎Personal.
‎Să văd dacă e bine.
‎E-n regulă.
‎E după ușă și dă din cap că nu.
‎Nu vrea să te vadă.
‎- Alex? Nu… ‎- Mersi c-ai trecut.
‎Mi-l dai?
‎Nu-mi place că dai adresa asta.
‎Îmi dai carnetul?
‎Crezi că o să ți-l fur?
‎Sean, dă-mi carnetul, te rog.
‎E chiar acolo, nebuno.
‎De ce e Maddy încă în pijamale?
‎Ne îmbrăcăm îndată.
‎E ora 16:00. E jenant, la dracu’.
‎Vine cineva la ușă și ea nu e îmbrăcată?
‎Parcă ar locui niște scursuri aici.
‎E un copil, Alex. ‎Ar trebui să fie îmbrăcată la cină.
‎Ai dreptate.
‎O să-i fac băiță chiar acum.
‎E foarte drăguț.
‎Opt, nouă, 10, 11, 12, 13, 14, 15.
‎- Mergem să vedem ce fac Candy și Sandy? ‎- Da.
‎Amintește-mi…
‎Ea e Candy, iar asta e Sandy, nu?
‎Nu, asta e Sandy și aia e Candy.
‎Sandy și Candy.
‎Asta e Sandy și cealaltă e Candy.
‎Amândouă se numesc Candy?
‎- Nu. ‎- Asta e Sandy?
‎Nu, asta e Candy.
‎Crezi că au mai crescut de ieri?
‎Păi, ar trebui să faci băiță.
‎Sigur n-ar trebui să…
‎sărim în bălțile astea.
‎Poți să spui că sunt nebun,
‎dar tot zic că Hawks o să câștige titlul ‎anul ăsta, cu sau fără el.
‎Bine, ești nebun.
‎În regulă, gașcă, e ora cinei.
‎Vino, albinuțo! ‎Bunicul te așază în scăunelul tău.
‎Așa!
‎Sean, mai adu-mi o bere fără alcool.
‎S-a făcut. Alex, ce bei? Suc?
‎Alex?
‎Alex, ce vrei să bei?
‎Nimic, mulțumesc.
‎- Ce ospăț! ‎- E doar meritul lui Shari.
‎Eu sunt doar curierul.
‎Vă transmite dragostea ei. ‎Azi e ocupată cu gemenele.
‎Miroase delicios. Mulțumim.
‎- Spunem rugăciunea? ‎- Unde te duci?
‎- Nu mi-e foame. ‎- Hei!
‎Tatăl tău ne-a adus ‎mâncare gătită în casă.
‎Nu mă simt bine, o să mă întind puțin.
‎Ne-am așezat la masă.
‎E-n regulă. ‎Îi păstrăm o porție, avem de unde.
‎Hei… Ești necioplită, ce dracu’?
‎Nu vreau să mănânc, Sean.
‎Stai jos!
‎- Nu vreau… ‎- Stai… jos!
‎Scuze pentru asta.
‎Unde rămăseserăm?
‎Spuneai rugăciunea?
‎Da.
‎Binecuvântează-ne, Doamne, ‎și darurile pe care le vom primi
‎din mila ta
‎- …și a Mântuitorului nostru. Amin. ‎- Amin.
‎Să mâncăm!
‎- Vrei și tu una? ‎- Da.
‎E dintr-aia bună.
‎- Ai un copil? ‎- Da.
‎Da, dar doarme. ‎De asta trebuie să nu facem gălăgie.
‎Bine, scuze, nu mă ating de ea.
‎Sunt foarte drăguțe, Mads.
‎De ce ai venit acasă așa devreme?
‎Am fost concediat.
‎Poftim?
‎Am închis casa greșit joi.
‎Iarăși?
‎Nu începe.
‎Să te văd pe tine cum numeri ‎sute de dolari la 04:30, în puii mei.
‎Bine. Sună-l pe Phil și explică-i. ‎Te iubește.
‎Da, Phil m-a dat afară.
‎Javra a zis că eram beat la bar.
‎- Și erai? ‎- Nu, Alex.
‎Dau shoturi gratis clienților fideli.
‎Așa e meseria de barman. Așa câștigi bani.
‎Acum ar trebui să mă faci ‎să mă simt mai bine.
‎Să spui că totul va fi în regulă.
‎Nu știu dacă totul va fi în regulă.
‎Sau ai putea să mă faci ‎să mă simt mai nasol. Mersi.
‎Nu încerc să te fac să te simți nicicum. ‎Doar am o reacție la vestea asta.
‎O să avem bani când o să fiu tâmplar.
‎Ne trebuie mâncare pentru fiica noastră.
‎Poate nu m-ai auzit, Alex. ‎Tocmai mi-am pierdut slujba.
‎Puteai să aduci mâncare acasă, nu bere.
‎Iisuse, să-mi frec una!
‎Maddy?
‎Alex? E în regulă, puiule.
‎Scumpetea mea!
‎Sunt teafără.
‎Mami e teafără.
‎Ești bine. Mami e în regulă, bine?
‎Îmi pare tare rău.
‎O să plecăm de-aici, bine?
‎BENZINĂRIE
‎Mi-ați putea împrumuta puțin telefonul?
‎Mulțumesc. Îmi pare rău. ‎Nu aveam pe cine altcineva să sun.
‎Sigur.
‎Ne-ai putea lăsa pe bulevardul Hurley, ‎la numărul 351?
‎Nu vrei să veniți la mine?
‎Camera de oaspeți e pregătită.
‎Trebuie să merg la adresa aia, ‎dacă e-n regulă.
‎Auzi, vrei să intru cu tine?
‎Nu ai voie. Mulțumesc.
‎Bună! Haide, intră!
‎Același tablou.
‎E în toate apartamentele, păpușă.
‎În regulă.
‎Vorbim mâine-dimineață ‎și facem actele tot atunci.
‎Acum trebuie să știu doar dacă ești rănită
‎sau dacă ai nevoie de îngrijiri medicale.
‎- Dar Maddy? ‎- Nu.
‎Îmi dai telefonul mobil, te rog?
‎Nu am mobil.
‎Nu… Nu știu ce-a fost în mintea mea. ‎N-am adus nimic cu mine.
‎Nu am bani și nici lucrurile lui Maddy. ‎Nu am nimic.
‎- O să vă aduc niște pijamale. ‎- Mulțumesc mult.
‎Nu știu dacă am voie ‎să folosesc numele adevărat.
‎Asta tu decizi.
‎Numele meu adevărat e Alex.
‎Numele meu adevărat e Danielle.
‎Mami!
‎S-a întors zâna.
‎Vino, mami!
‎A venit iar zâna micului dejun.
‎Mulțumim, zâna mâncării.
‎- Știu ce-i aici. ‎- Ce e?
‎Sirop.
‎Cum o cheamă pe zâna mâncării, mami?
‎Zâna Mâncării?
‎Ia te uită!
‎Bună!
‎- Cum te simți? ‎- Cât am stat acolo?
‎Câteva zile.
‎Trebuie să anunț pe cineva că sunt aici? ‎Juridic vorbind?
‎Legal, ai 21 de zile să-l anunți ‎că ești într-un adăpost de urgență.
‎Domnișoară Maddy! ‎Ce mai faci tu azi, dulceață?
‎E o întâlnire de joacă cu copii ‎de vârsta ta în câteva minute.
‎Ai vrea să mergi și tu?
‎Vrei să te joci cu copiii, Mad?
‎E ziua cu arte și meșteșuguri.
‎Noi două facem actele ‎și apoi te duc la cumpărături.
‎Mă duci la cumpărături?
‎Data trecută aveai lucruri la tine, ‎probabil că n-ai văzut asta, nu?
‎Nu. N-am fost aici.
‎Unele femei ajung aici ‎doar cu hainele de pe ele,
‎așa că am creat asta.
‎Ăsta e buticul.
‎Sunt doar haine la mâna a doua sau donate, ‎ușor uzate.
‎În colț e o secțiune și pentru copii.
‎Ea e Brandi, o altă locatară.
‎Te poate ajuta dacă ai întrebări.
‎- Nu am bani. ‎- Totul e gratuit.
‎Pe etichete nu scrie nimic, ‎sunt doar de decor.
‎Nu e niciun preț.
‎Buticul nu e accesibil publicului.
‎E doar pentru locatare, ‎care vin și-și aleg ce le place,
‎ca să simtă din nou că au o identitate.
‎Ai înțeles?
‎Distracție plăcută!
‎Salut! Sunt aici dacă ai nevoie de mine.
‎Ce mărime porți? Avem mai multe haine ‎de primăvară în spate.
‎Cred că am să revin mai târziu. ‎Dar îți mulțumesc.
‎Dar nu ți-ai luat nimic.
‎Nu prea sunt sigură ce…
‎Rămâi acolo. N-o să ne gândim prea mult.
‎Vom lua chestii de bază, bine?
‎Niște pantaloni, câteva tricouri,
‎câteva perechi de șosete, ‎vreo două pulovere.
‎- Fata ta ce înălțime are? ‎- Cam 100-110 centimetri.
‎Avem chestii faine și pentru ea.
‎Îi plac inorogii?
‎Da.
‎Toate fetele sunt copleșite ‎prima oară când vin aici.
‎Asta pentru că avem circuitele arse ‎de la chestiile prin care am trecut.
‎Când am venit aici, a durat săptămâni ‎până să-mi amintesc culoarea preferată.
‎Dacă totul e gratuit, ‎de ce există casă de marcat?
‎Ca să pară ceva normal.
‎Nu pare normal.
‎Ei bine, eu sunt cea care pune ‎cumpărăturile false
‎în pungi false de cumpărături.
‎Acum creați o imagine ‎sau un model cu sare pe hârtie.
‎Tocmai am primit ‎un telefon recondiționat pentru tine.
‎Am șters tot ce era în el. E al tău.
‎Sigur, va trebui să ieși ca să-l folosești ‎după ce îți luăm cartelă.
‎Comisia pentru Comunicații are un program
‎de reduceri la serviciile de telefonie ‎pentru cei din adăposturile de urgență.
‎Dar, ca toate lucrurile oferite de stat, ‎implică foarte multă birocrație.
‎Începi prin a-ți introduce CNP-ul.
‎Nu-ți știi codul numeric personal?
‎Nu sunt sigură că sunt pregătită, fiindcă…
‎Știu că mă așteaptă în căsuța de e-mail.
‎Atunci nu ne ocupăm de e-mail acum.
‎Astăzi doar o să-ți activăm telefonul.
‎Și…
‎numărul ăsta nu o să apară nicăieri? ‎Nu poate fi căutat?
‎Doar tu știi numărul ăsta.
‎Vă rugăm să lăsați un mesaj după semnal.
‎Bună, mamă! Sunt Alex. Eu…
‎Nu am avut telefonul o vreme,
‎așa că nu știu dacă ai încercat ‎să iei legătura cu mine,
‎dar ăsta e noul meu număr de telefon.
‎Te rog să nu-l dai nimănui.
‎Te-am sunat doar ca să văd ce mai faci
‎și… cam asta-i tot, așa că…
‎Te iubesc. Bine.
‎Doar cumpără ceva organic.
‎Regina?
‎- Cine e la telefon? ‎- Scuze, sunt Alex.
‎Sunt Alex, menajera ta.
‎Alex! Scuze. Credeam că ești tipul ‎care-mi livrează cumpărăturile.
‎Mă sună întruna.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Ce mai faci? ‎- Bine.
‎Scuză-mă.
‎Ai spus că te pot suna oricând. ‎Vorbeai serios?
‎- Ai mai fost aici? ‎- Nu.
‎- Mulțumesc. ‎- Plată sau carbogazoasă?
‎- Eu vreau carbogazoasă. E bine așa? ‎- Da.
‎Și comand de acum o cafea cu lapte, ‎foarte fierbinte.
‎Desigur. Bucătarul-șef a mai adăugat ceva ‎în meniul de azi,
‎un filé de biban asiatic la tigaie, ‎cu gremolata de sparanghel și topinambur.
‎Mulțumesc.
‎Îți fac cinste, așa că ia-ți orice vrei, ‎te rog. Ești invitata mea.
‎După tot ce-ai făcut pentru mine, ‎eu ar trebui să-ți fac cinste.
‎Da, dar eu te-am invitat la prânz, așa că…
‎- Arăți bine. ‎- Mulțumesc.
‎Eu… E prima oară ‎când părăsesc adăpostul în 16 zile.
‎Locul unde m-ai lăsat e un adăpost.
‎Și cum te simți să ieși?
‎Ciudat.
‎Vrei să plecăm de-aici?
‎Da, te rog.
‎Ți-am citit carnetul ‎pe care l-ai lăsat în biroul meu.
‎Chiar mă întrebam.
‎La început, m-am gândit că mi l-ai lăsat ‎mie, un fel de cadou scris de mână.
‎Dar undeva pe la Casa Pubiană
‎mi-am dat seama că l-ai uitat la mine
‎și-ți încălcam intimitatea.
‎Dar nu l-am putut lăsa din mână.
‎Ești foarte pricepută.
‎Mulțumesc.
‎Cine stă în Casa Porno? ‎Trebuie să-i văd și eu pe ăia doi.
‎Nu pot să-ți spun.
‎Eu am Casa Scârbei.
‎- Nu te cunoșteam încă. ‎- E-n regulă.
‎Ai leșinat de foame la mine-n casă, ‎iar eu ți-am tras țeapă,
‎nu te-am recunoscut în public…
‎Casa mea a fost botezată cum se cuvine.
‎Da, eu ți-am furat câinele,
‎ți-am băut tot vinul bun, ‎am făcut baie în jacuzzi
‎și am chemat acasă un tip de pe Tinder.
‎Pe bune?
‎Da, dar nu s-a întâmplat nimic, ‎ai venit acasă devreme și ai stricat tot.
‎Ce căuta carnetul tău în biroul meu?
‎Ți-am folosit computerul cât dormeai ‎ca să mă înscriu la colegiu.
‎Ce colegiu?
‎Colegiul de Arte Frumoase, Montana.
‎- Am și intrat, cu tot cu bursă. ‎- Grozav! Când pleci?
‎- Nu mă duc. ‎- De ce nu?
‎Păi… n-am răspuns ‎și nici n-am făcut formalitățile.
‎Astea se rezolvă ușor. Vrei să mergi?
‎Da, dar e prea scump, ‎chiar și cu bursă, așa că…
‎Fă-ți un credit de studii, ca toată lumea.
‎Iar Sean nu m-ar lăsa să merg în veci.
‎Nu, stai așa. De ce are un cuvânt de spus?
‎Am citit carnetul. ‎N-are niciun cuvânt de zis.
‎- Avem tutelă comună. ‎- Cine zice asta?
‎Instanța, legile.
‎Știi că sunt avocată, nu?
‎Da, ești o avocată pentru afaceri.
‎Drept corporatist. Dar am o colegă ‎pe drept familial care e o fiară.
‎Tu află dacă te mai poți înscrie.
‎Eu îi scriu, să vedem ‎dacă putem stabili o întâlnire.
‎Nu mi-o pot permite, Regina.
‎Bun, fiindcă n-ar accepta în veci ‎banii tăi.
‎De ce te porți așa frumos cu mine?
‎Poate că nu sunt o scârbă.
‎Bună! Am intrat la colegiu în martie
‎și am primit o bursă, dar apoi, ‎din cauza unei urgențe în familie,
‎nu am mai putut răspunde.
‎E prea târziu să mă înscriu? ‎Grozav! Care e numărul?
‎Bună! Nu știu dacă am nevoie ‎la registratură sau casierie. Mă ajutați?
‎Cum verific stadiul unui formular ‎pentru credit de studii?
‎Bună! Aș dori ‎un formular pentru credit de studii.
‎Cum știu dacă am un PIN?
‎E totul în regulă?
‎Da. Nu mi-a trimis niciun e-mail.
‎ȚI-AM VĂZUT ANUNȚUL ‎TE PLĂTESC CU 10 $/ORĂ
‎SUNT DISPONIBILĂ DACĂ MAI VREI.
‎Mulțumesc.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Sunt Alex, menajera. ‎- Mulțumesc că ai venit. Eu sunt Penny.
‎Ai văzut în e-mail ‎că-ți pot oferi doar 10 $ pe oră, nu?
‎Da, e-n regulă.
‎Nu am produse, ‎așa că nu m-aș aștepta la mai mult.
‎Doar că…
‎E posibil să ceri mai mulți bani ‎când o să vezi casa
‎și vreau să înțelegi ‎că nu-ți pot oferi mai mult.
‎Nu-mi permit asta deloc.
‎Dar sunt gravidă și nu pot munci, ‎iar sora mea mi-a împrumutat banii.
‎Bine.
‎Pot să intru?
‎Ăsta e micul meu secret.
‎Îmi pare tare rău.
‎Nu. Nu e cazul.
‎Poți să dai înapoi, dacă vrei.
‎Nu.
‎Ești prima mea clientă.
‎Așa că nici gând să dau înapoi.
‎Mai rău de-atât nu se poate.
‎Vrei s-o ajuți la împachetat?
‎Bună!
‎Eu sunt Alex.
‎El e Stu.
‎Nu vorbește.
‎Îmi pare bine, Stu.
‎Mai am doi copii, dar sunt la școală.
‎Benji și Samara.
‎Vreau să le ofer condiții mai bune ‎copiilor mei, sincer.
‎Firește că asta vrei.
‎E-n regulă.
‎Spuneai în e-mail că vă faceți bagajele?
‎Da. Sâmbătă ne mutăm într-o casă mai mică.
‎De asta am nevoie de ajutorul tău. ‎Nu pot lua toate astea.
‎Nu.
‎Știu că par niște gunoaie.
‎Dar sunt copilăriile copiilor mei. ‎Nu poți să arunci anii ăia la gunoi.
‎Păi…
‎Trebuie să le și oferi spațiu ‎unde să crească.
‎Lasă-mă să te ajut.
‎Bine.
‎Încă una.
‎Trebuie să te oprești. E timpul.
‎Nu te mai pot plăti.
‎- Nu-ți face griji. ‎- Nu, nu e corect.
‎Sincer, în mod ciudat, m-a prins, ‎așa că vreau să termin.
‎Pornește muzica, Stu!
‎Mulțumesc din suflet.
‎Mulțumesc și eu.
‎Fac parte dintr-un grup de suport online ‎pentru cei care adună compulsiv.
‎Cu greu reușim să ne păstrăm menajerele.
‎- Te-aș putea recomanda? ‎- Da. Ar fi grozav. Mulțumesc.
‎Super! Eu îți mulțumesc.
‎NUMĂR NECUNOSCUT ‎PENNY MI-A SPUS DESPRE TINE.
‎CÂND AI FI DISPONIBILĂ ‎SĂ-MI FACI CURĂȚENIE?
‎NUMĂR NECUNOSCUT ‎SALUT! SUNT PRIETENĂ CU PENNY.
‎CE TARIF AI?
‎NUMĂR NECUNOSCUT ‎EȘTI DISPONIBILĂ JOI? LUCRARE MARE!
‎Bună!
‎Bună! Vă sun în legătură ‎cu cazarea în campus.
‎Da, voi fi studentă la zi.
‎Care e garanția necesară?
‎Se poate renunța la garanție ‎în situații financiare precare?
‎Grozav! Faceți-mi legătura. ‎Cât pot acoperi din garanție?
‎Nu pot acoperi absolut nimic.
‎Ar fi grozav, ‎dar nu am o adresă permanentă.
‎Mi-o puteți trimite prin e-mail? ‎Se poate urgenta?
‎Bună! Vă sun ca să semnez digital un bilet ‎la ordin pentru creditul meu de studii.
‎Mă puteți ajuta?
‎Da, îl am chiar aici. E 45612.
‎Grozav! Cât de curând ‎se vor distribui fondurile?
‎Și dacă aș urma un semestru de vară?
‎Numele de fată al mamei este Langley. ‎Cazările încep pe 7 iunie, e grozav!
‎Cum pot să obțin asta? Să sun la FAFSA? ‎Bine. Îmi trimiteți formularul pe e-mail?
‎Mulțumesc.
‎Futu-i! Iisuse, ce miroase așa?
‎Proprietarul a uitat ‎o cutie de lapte în spate.
‎- Ce kilometraj are? ‎- Are 314.000 km.
‎Îți dau 400 pe ea.
‎Adjudecată.
‎Ce zici de noua noastră mașină?
‎- O botezăm? ‎- Plăcințica puturoasă.
‎Plăcințica puturoasă?
‎Nu mai bine Jade? Are culoarea jadului.
‎- Plăcințica puturoasă! ‎- În regulă.
‎O să te botezăm Plăcințica puturoasă. Da?
‎Îi lipsește un singur lucru ca să devină ‎oficial mașina noastră. Tu ce zici?
‎„Shoop”!
‎Uite-așa, o iau iar din loc, fetelor ‎Care-i slăbiciunea mea?
‎Bun așa, mă relaxez
‎Îmi văd de treaba mea
‎Salt, m-am uitat în jur ‎Și nu mi-a venit a crede
‎Jur, m-am holbat ‎Nepoata mi-e martoră
‎Băiatul era mișto tare ‎Și-avea ceva
‎De-a dreptul bestial ‎Trebuia să-ncerc
‎Nu-s timidă, așa că i-am cerut numărul
‎Asta nu-nseamnă că-s ușuratică
‎Văd ce vreau, alunec rapid spre el
‎Am simțit-o în coapse, așa c-am apelat ‎La trucurile mele
‎Apoi m-am dat peste cap ‎Vreau să-i fac pe plac
‎În primul rând, fostul nu te poate ‎împiedica să te muți în Montana
‎și nu te va împiedica.
‎- Nu trebuie să am acordul lui? ‎- Nu.
‎Trebuie doar să-l informezi că pleci.
‎Vom întocmi o înștiințare de relocare ‎și i-o înmânăm.
‎După ce consimte, vă ajustați ‎planul de parenting. Apoi ești liberă.
‎Ce se întâmplă dacă nu e de acord?
‎Poate contesta înștiințarea ‎în termen de 30 de zile.
‎Dacă face asta, ‎trebuie să ne luptăm în instanță.
‎Bine.
‎Nu am 30 de zile la dispoziție,
‎fiindcă trebuie ‎să părăsesc adăpostul pe șase
‎și speram să plec direct în Montana,
‎ca să nu plătesc un apartament aici ‎între timp.
‎M-am înscris într-o sesiune de vară,
‎am achitat garanția pentru cazare ‎și tot tacâmul.
‎Te aștepți ca Sean ‎să conteste înștiințarea?
‎Da.
‎Bine. Păi, dacă obiectează, ‎o să-l atacăm cu toate armele legale.
‎Solicităm un ordin de interdicție, ‎prin care să nu se apropie de voi.
‎Și facem demersuri
‎prin care să obții de urgență ‎tutela lui Maddy, fiindcă e violent.
‎E o problemă de siguranță.
‎- Pot face asta? ‎- Da.
‎Putem continua.
‎Facem plângere la poliție sau îl acuzăm ‎de punerea în pericol a minorului.
‎Îl putem da în judecată ‎pentru traume emoționale.
‎Îi putem strivi sufletul. Doar că durează.
‎Cea mai rapidă cale ‎de a ajunge vara asta la Missoula
‎e ca el să semneze ‎înștiințarea de relocare.
‎Bine.
‎Cine îi dă înștiințarea?
‎Altcineva. Nu-ți face griji. ‎Folosim un serviciu, un terț.
‎Pot să i-o dau eu?
‎Nu știu dacă… Adică…
‎E o idee bună?
‎Pot să i-o dau în public. Doar că…
‎Eu…
‎Vreau să-i spun eu.
‎Vreau să vadă că nu-mi mai e frică de el.
‎Unde suntem?
‎- Mergem să căutăm pe cineva. ‎- Pe cine?
‎Mamă!
‎Vai de mine! Maddy, draga mea!
‎Ce dor mi-a fost de tine!
‎Bun, ia să văd scânteia ancestrală ‎din ochișorii tăi.
‎O văd. E încă acolo.
‎- Doamne! Te iubesc. ‎- Bună, mamă!
‎Bună!
‎Nu credeam că ești în oraș.
‎N-am plecat din oraș.
‎- Am presupus că… ‎- Ai presupus.
‎Ce ai presupus în legătură cu mine, Alex?
‎Am crezut că n-ai mai rămas în oraș ‎după ce te-a externat Basil.
‎Ei bine, te-ai înșelat.
‎M-am folosit de Basil ca să ies ‎din închisoarea în care m-ai băgat,
‎dar apoi i-am dat papucii.
‎Mi-am reparat mașina. ‎Mi-am găsit o slujbă nouă.
‎Și mai fericită nici c-aș putea fi.
‎- Ce se petrece aici? ‎- Iubitule…
‎- Ești în pauză? ‎- Nu.
‎Ea e fiica mea, cu fiica ei.
‎- Ești bunică? ‎- Nu. Fiica mea are o fiică.
‎- Iubito, un client. ‎- Da. Scuze, scumpo.
‎O secundă. Salutare!
‎Frumusețile astea sunt făcute ‎de un artist local celebru.
‎Sunt trei la 50 de dolari. ‎Sunt absolut divine.
‎În orice caz, scumpo, vreau să știi
‎că mă simt foarte echilibrată. ‎Mi-am găsit vocea ca artist.
‎Nu prea pot să vorbesc acum,
‎fiindcă suntem mai aglomerați ‎la sfârșitul zilei.
‎Bine. Pot să mă întorc mai târziu?
‎Chiar o să mă forțezi să o spun, Alex?
‎Nu vreau să vorbesc cu tine.
‎Haide, mamă!
‎Pot să te scot la o bere, te rog?
‎Bine. Dar diseară plecăm spre Portland.
‎Micah are un chioșc la târgul de vechituri ‎de acolo și trebuie să ajungem dimineață.
‎Bine. La ce oră te întorci?
‎- Iubito! Un client. ‎- Bine, iubitule.
‎Nu știu. Undeva pe după-amiază.
‎- La 18:00 e bine? ‎- Sigur. De ce nu?
‎Dovlecelule…
‎- Paula! ‎- Da, iubire. Bine.
‎- Haide! ‎- Lucrez. Am treabă. Pa!
‎Salutare! Îmi place pălăria ta haioasă. ‎E bestială.
‎E beton de tot.
‎- Numerar fals sau card fals? ‎- Numerar fals.
‎Ce albastru frumos!
‎E albastru ca cerul. ‎Culoarea mea preferată.
‎Nu albastru-cobalt sau bleumarin. ‎Albastru ca cerul.
‎Salut!
‎Scuze c-am întârziat.
‎- Vrei să luăm o cafea înainte să vorbim? ‎- Nu, mersi.
‎Arăți foarte bine.
‎Nu m-am aranjat pentru tine.
‎Ce e în plic?
‎O înștiințare.
‎Eu și Maddy ne mutăm în Montana. ‎M-am înscris la colegiu.
‎Am obținut cazare în campus
‎și există grădiniță ‎pentru copiii studenților la zi.
‎E foarte bine pentru noi. ‎Și plecăm săptămâna viitoare.
‎Asta e înștiințarea de relocare. ‎Uite un pix să semnezi.
‎Unde e Maddy acum?
‎- Nu e negociabil. Am înștiințat curtea. ‎- Vreau să știu unde e.
‎N-o poți ține iar ostatică ‎într-un adăpost, Alex.
‎E în siguranță.
‎Legea te obligă ‎să mă lași să-mi văd fiica.
‎Ba nu mă obligă.
‎E bine pentru mine și e bine pentru Maddy.
‎- Semnează formularul, să putem pleca. ‎- Nu.
‎Nu, nici nu mă gândesc să te las ‎să pleci în Montana cu copilul meu.
‎Îți fac o favoare ‎dându-ți ocazia să semnezi asta acum,
‎în loc să mergem în instanță,
‎iar dacă nu semnezi, ‎va fi nasol pentru tine.
‎Nasol pentru mine?
‎Tu ai pierdut tutela copilului ‎data trecută.
‎Situația e diferită acum.
‎Am o avocată pricepută, ‎care ar vrea să se asigure
‎că nu te mai apropii în veci ‎la trei metri de mine sau de Maddy.
‎Dar, mai important, știu ce ai făcut.
‎Știu că m-am ales ‎cu sindrom de stres post-traumatic.
‎Și știu că n-o să mă mai controlezi ‎în vecii vecilor, ai priceput?
‎Ne vedem la tribunal.
‎Dacă n-ai văzut un bărbat suflând sticlă,
‎atunci n-ai de unde ști, e foarte senzual.
‎Efectiv își lipesc buzele de sticlă.
‎Buză pe sticlă.
‎Și e periculos. ‎Ar trebui să vii să-l vezi pe Micah.
‎Face demonstrații.
‎- E noul tău iubit? ‎- Ar vrea el!
‎Îmi spune întruna că mă iubește.
‎Dar…
‎M-am fript urât de tot cu Basil.
‎Așa că n-o să mă grăbesc cu Micah.
‎În plus, încă locuiește cu fosta nevastă, ‎din motive demente rău.
‎Ne mai aduci niște chipsuri gratuite, ‎te rog?
‎În orice caz…
‎ți-am povestit despre colectiv?
‎- Nu. ‎- Fac și eu parte din el,
‎e un grup revoluționar de artiști și…
‎Mersi. Vezi tu…
‎Sunt prietenii lui Micah, ‎dar acum sunt și ai mei.
‎Toți sunt pictori și sculptori
‎și locuim împreună, mâncăm împreună…
‎- Unde locuiți? ‎- Au o…
‎o mansardă pe malul apei, la Port Renfrew.
‎Și mi-au dat un spațiu pe colț.
‎Am o priveliște grozavă. ‎Ar trebui să vii să vezi.
‎În orice caz, scumpo, vreau să-ți spun ‎că mai bine nici că s-ar putea.
‎Lucrez toată ziua la operele de artă. ‎Și mă culc târziu.
‎Mă uit la stele, ‎stau de vorbă cu ceilalți artiști.
‎- Pari foarte fericită, mamă. ‎- Chiar sunt, scumpo.
‎Chiar sunt. Toată povestea cu Basil ‎a fost un punct de cotitură.
‎Într-un fel…
‎Și eu trec acum ‎printr-un moment de răscruce.
‎Da?
‎Da.
‎Eu…
‎Cred că ți-am spus asta, dar…
‎Cam asta îți povesteam despre Montana.
‎Da.
‎Iar l-ai părăsit pe Seany.
‎Da. Mă mut în Missoula.
‎Săptămâna viitoare.
‎Și…
‎Mă duc la colegiu.
‎I-auzi!
‎Îți permiți?
‎Nu.
‎Nu, nu-mi permit. Dar am…
‎Am făcut un credit de studii. ‎Când nu merg la școală, fac curățenie.
‎Și am obținut cazare în campus.
‎Am găsit și o grădiniță pentru Maddy, ‎așa că…
‎Și uite-așa.
‎Îți iei tălpășița.
‎Ce părere ai?
‎Doamne, eu…
‎Mai mândră nici c-aș putea fi!
‎Ei bine…
‎Auzi…
‎Am și eu un merit pentru că te-am învățat ‎să te înclini spre lumină, nu?
‎Pot să mă mândresc cu asta, bine?
‎- Am dreptul să mă mândresc cu asta. ‎- Mersi, mamă.
‎Ascultați, oameni buni!
‎- Fiica mea se duce la colegiu. ‎- Bine, mamă…
‎O, Doamne!
‎Unde ai parcat? Te conduc la mașină.
‎Nu. Sunt în regulă. ‎Am parcat departe, scumpo.
‎E bine, îmi mai dezmorțesc picioarele.
‎- Sunt bine. Pupă fetița din partea mea. ‎- Mamă, te conduc la mașină.
‎De ce ești așa de dramatică?
‎- Mai putem ieși până plec? ‎- Sigur, puștoaico. În regulă.
‎- Noapte bună! ‎- Bine, ciudato.
‎Ce-s chestiile din spate?
‎Niște prostii pentru târgul de vechituri.
‎A fost tare plăcut, mersi pentru bere.
‎Spune-i lui Maddy că o iubesc. ‎Noapte bună!
‎Subtitrarea: Lucia Elena Popovici